Kéménd (Románia)
Megjelenés
Kéménd (Chimindia) | |
![]() | |
A református templom a haranglábbal | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Erdély |
Fejlesztési régió | Nyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Hunyad |
Község | Haró |
Rang | falu |
Községközpont | Haró |
Irányítószám | 337268 |
SIRUTA-kód | 89847 |
Népesség | |
Népesség | 327 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | 16[1] |
Földrajzi adatok | |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Josephinische_Landaufnahme_pg184.jpg/260px-Josephinische_Landaufnahme_pg184.jpg)
Kéménd (románul: Chimindia [kimin'dija]) falu Romániában, Erdélyben, Hunyad megyében.
Fekvése
[szerkesztés]A Maros jobb partján, Dévától 23 km-re északkeletre található.
Nevének eredete
[szerkesztés]Vagy a szláv kamenь ('kő'), vagy a német eredetű magyar kémény szó -d képzős származéka. Történeti névalakjai: Kemend (1332), Kemynd (1362), Kimindia (1750).
Története
[szerkesztés]Külterületén a Coțofeni-kultúrához tartozó cseréptöredékeket és római maradványokat találtak.[2]
Hunyad vármegyei kisnemesi falu volt. 1786-ban 317 lakosának 41%-a volt zsellér, 40%-a nemes és 23%-a jobbágy jogállású. 1808-ban járási székhely.[3] Református gyülekezete 1826-ig alkotott önálló egyházközséget. 1839-ben járási székhely volt.
Népessége
[szerkesztés]- 1850-ben 370 lakosából 270 volt román, 72 magyar és 28 cigány nemzetiségű; 298 ortodox, 70 református és 2 római katolikus felekezetű.
- 2002-ben 383 lakosából 362 volt román, 15 magyar és 6 cigány nemzetiségű; 336 ortodox, 28 pünkösdista és 10 református felekezetű.
Nevezetességek
[szerkesztés]- Kicsiny református teremtemploma, a hozzá tartozó haranglábbal. Miután 1999-ben mennyezete beszakadt, a vakolat alól előbukkantak déli és északi falának az utolsó ítéletet ábrázoló középkori falfestményei. A déli falat két festmény borítja. Az egyik Szent István, Szent Imre és Szent László korábban is ismert ábrázolása a 15. század elejéről, cirill betűs felirattal, ami talán arra utal, hogy a templomnak akkoriban román kegyura lehetett. A magyar királyok cirill betűs ábrázolására a kristyori és a ribicei ortodox templomban találhatunk szintén 15. század eleji párhuzamot. A másik festmény valószínűleg a 14. század második felében készült, a Pokol látható rajta és egy teljes Utolsó ítélet-freskóból maradt meg. Az elkárhozottak mosolyognak rajta és egy részük török fejfedőt visel. A kép a bögözi református templom Pokol-ábrázolásával rokon. Az északi falon egy valószínűleg 1482-ből való, gótikus Utolsó ítélet-freskó megmaradt vízszintes sávja látható. A műemlékké nyilvánított templomot kolozsvári magyar fiatalok munkájával állították helyre.
- Egy dombon áll a 19. században épült ortodox fatemplom.
- Savanyúvízforrás. A vizet egy dévai cég palackozza.[4]
Híres emberek
[szerkesztés]- Itt született 1903. augusztus 27-én Vendég Vince fül-orr-gégész, egyetemi tanár.
Képek
[szerkesztés]Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ [1]
- ↑ Sabin Adrian Luca: Repertoriul arheologic al județului Hunedoara
- ↑ Vasile Ionaș: Istoricul administrației în județul Hunedoara, in Ioan Sebastian Bara – Denisa Toma – Ioachim Lazăr (Coord.): Județul Hunedoara, vol. 2. Deva, 2012, 229. o.
- ↑ 'Replica 2009. január 29–február 4.. [2013. április 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. április 12.)
Források
[szerkesztés]- Bordás Beáta: Az Utolsó ítélet ábrázolásai XV. századi erdélyi falképeken. (Tudományos diákköri dolgozat, BBTE művészettörténet szak, 2008.)