Vitantonio Liuzzi
Vitantonio Liuzzi | |
![]() | |
Életrajzi adatai | |
Született | 1980. augusztus 6. (44 éves) Locorotondo, Olaszország |
Nemzetisége | ![]() |
Pályafutása | |
Aktív évei | 2005 – 2007, 2009-2011 |
Korábbi csapatai | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Nagydíjak száma | 81 (80 rajt) |
VB-pontok | 26 |
Első nagydíj | ![]() |
Legutolsó nagydíj | ![]() |
2011 VB-helyezés | 23. (0 pont) |
Frissítve: ![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Vitantonio Liuzzi témájú médiaállományokat. |
Vitantonio Liuzzi (Locorotondo, Olaszország, 1980. augusztus 6. –) olasz autóversenyző, volt Formula–1-es pilóta.
Pályafutása
[szerkesztés]A Formula–1 előtt
[szerkesztés]Liuzzi 1991-ben kezdett el gokartozni. 1993-ban megnyerte az Olasz Gokart-bajnokságot, 1995-ben második helyen végzett a sportág világbajnokságában és ötödikként az Európa-bajnokságban. 2001-ben megnyerte a Gokart Világbajnokságot – az utolsó futamon a Formula–1-es szezon után beugró, akkor már négyszeres világbajnok Michael Schumachert is megverve. Ugyanebben a szezonban már autókkal is versenyzett, és a második helyen végzett a német Forma-Renault bajnokságban.
2002-ben már a német Formula–3-ban versenyzett, ahol három pole-pozíciót szerzett, és összetettben a kilencedik helyen végzett. Ugyanebben az évben megnyerte a nemzetközi San Marinói Formula–3-as futamot, tesztelt a Coloni Motorsport Forma-3000-es csapatnál, valamint a Formula–1-es BMW-Williams istállóval.
2003-ra a Coloni leszerződtette a nemzetközi Forma-3000-es bajnokságba, amelyben a negyedik helyen végzett. 2004-ben az Arden International csapat versenyzője lett ugyanebben a sorozatban és dominálta a szezont. Tíz versenyből hetet megnyert és kilenc pole-pozíciót szerzett – ami Forma-3000-es rekord az egy szezonban elért sikereket illetően. Természetesen ezekkel az eredményekkel fölényesen megnyerte a bajnokságot.
A Formula–1-ben
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/84/Vitantonio_Liuzzi_2005_Britain.jpg/220px-Vitantonio_Liuzzi_2005_Britain.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Vitantonio_Liuzzi_2007_Brazil_free_practice.jpg/275px-Vitantonio_Liuzzi_2007_Brazil_free_practice.jpg)
Eredményei figyelmet kaptak a Formula–1-ből is. A 2004-es szezon végén összefüggésbe hozták Liuzzi nevét a Ferrarival (mint lehetséges tesztpilóta) és a Sauber-Petronasszal (utóbbival tesztelt is egy alkalommal szeptemberben), végül azonban a Red Bull csapat szerződtette le.
A csapatnak egy állandó versenyzője volt 2005-ben – David Coulthard –, míg a másik autóban Liuzzi és egy másik fiatal reménység Christian Klien váltotta egymást. A szezont Klien kezdte: az első három versenyen ő ülhetett a Red Bullba, majd San Marinóban került Liuzzira a sor. A csapatvezetőket jobban meggyőzte Klien teljesítménye, így az olasz csak négy verseny erejéig vezethette a Red Bullt, a kanadai nagydíjtól ismét Klien ülhetett az autóba és a szezon végig Liuzzi már nem is kapott több lehetőséget – csak tesztpilótaként. Liuzzi négy versenyén a csapattal 1 pontot szerzett Imolában.
A 2005-ös szezon végén a Red Bull kivásárolta a Minardi csapatot és Toro Rosso néven saját „B-csapataként” működtette tovább. Miután Coulthardnak és Kliennek 2006-ra is meghosszabbították a szerződését a Red Bullal, Liuzzi a Toro Rossóhoz került az új szezonban, ahol az amerikai Scott Speed a csapattársa. Liuzzi Indianapolisban, ahol csak 9-en értek célba, szerzett egy pontot. Speed nem szerzett pontot a szezonban. 2007-ben mindketten maradtak a csapatnál, Scott Speed teljesítményével azonban nem voltak megelégedve a Toro Rosso vezetői, ezért a magyar nagydíjtól kezdve Liuzzi csapattársa az újonc Sebastian Vettel lett. Az esős kínai nagydíjon Vettel a 4., Liuzzi a 6. lett, máig is ez volt az egyetlen alkalom, amikor mindkét Toro Rosso pontszerző helyen ért célba. Ezen kívül 2007-ben egyikük se szerzett több pontot. Liuzzi Japánban a 8. helyen ért célba, de utólag 25 másodperc időbüntetést kapott, mert sárga zászló alatt előzött, így csak a 9. helyre értékelték. 2008-ban és 2009-ben a Force India tesztversenyzője.
Miután 2009. szeptember 3-án - előzetes tárgyalásokat követően - a Force India engedélyezte, hogy addigi pilótája, Giancarlo Fisichella a Ferrari színeiben folytassa pályafutását, a várakozásoknak megfelelően Liuzzi ülhetett be a 21-es számú versenyautóba. Életének második esélyét remekül kihasználta, Monzában pályafutása legjobb rajthelyével nyitott, a 7. pozíciót ráadásul kimondottan magas benzinszinttel teljesítette. Az olasz nagydíj is kiválóan kezdődött számára, a rajtot követően feljött a 6. helyre, majd optimális 1 kiállásos taktikájának és erős tempójának hála a 4. helyen találta magát, többek közt csapattársát megelőzve. A 23. körben azonban a hajtáslánc egyik elemének meghibásodása folytán fel kényszerült adnia a futamot.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/Vitantonio_Liuzzi_2009_Japan_3rd_Free_Practice_2.jpg/260px-Vitantonio_Liuzzi_2009_Japan_3rd_Free_Practice_2.jpg)
A várakozásoknak megfelelően az alacsony leszorító erő mellett remeklő Force India autóinak kevésbé ízlett a szingapúri utcai versenypálya, Liuzzi újoncként próbált helyállni, ez az időmérőn az utolsó rajtkockára volt elegendő. (Heidfeld későbbi büntetése miatt ez 19. helyre módosult.) A futamot hiba nélkül lehozta, volt néhány előzési kísérlete, de végül a 14 célba érő közül utolsóként intették le. A szuzukai hétvége is rosszul indult számára, váltóproblémák miatt az utolsó, 19. helyen végzett az időmérőn, Timo Glock kényszerű távolmaradása miatt egy hellyel előrébb indulhatott. A versenyen aztán tartani tudta riválisai tempóját, két versenyzőt megelőzve a 14. helyen haladt át a célvonalon. A brazil nagydíj időmérőjén bejutott a Q2-be, ott azonban rögtön az első gyors körében megcsúszott a célegyenesben felgyülemlő egyik vízátfolyáson, majd a sikánt övező gumifalban alaposan összetörte versenygépét. Váltót kellett cserélni, így csak a mezőny végéről indulhatott. A versenyt a 11. helyen fejezte be. A szezonzáró abu-dzabi nagydíj ismét nem kedvezett az autónak, így csak a 17. helyről indulhatott, igaz, csapattársát első alkalommal megelőzte. A futamon egy kiállással próbálkoztak, de a fékprobléma miatt csak a 15. helyre tellett, Sutilt vasárnap is maga mögött tartotta.
Pályafutása, eredményei kronológiai sorrendben
[szerkesztés]1991 gokart-pályafutásának kezdete
1993 olasz gokartbajnok
1994 2. hely az olasz gokartbajnokságban (CRG Factory Junior Team)
1995 2. hely a gokart-világbajnokságon; 2. hely az olasz gokartbajnokságban; 5. hely a gokart Európa-bajnokságon
1996 1. hely az olasz gokartbajnokságban
1997 gokart, Senior Formula A kategória; 1. hely a gokart brazil nagydíjon (Sao Paulo); 2. hely az olasz gokartbajnokságban; 7. hely a világbajnokságon
1998 Formula Super A kategória (ez a gokartban a legmagasabb osztály); 3. hely a gokart Európa-bajnokságon; 7. hely a világbajnokságon
1999 1. hely Val D’Argentonban, az Eb második fordulójában; 1. hely az Ayrton Senna emlékversenyen, Szuzukában; Formula Palmer Audi tesztvezetés
2000 6. hely a gokart-világbajnokságon (Braga, Portugália); 2. hely a gokart Világkupában (Motegi); 3. hely a 125 kcm-es világbajnokságon; Formula–3-as tesztvezetés (Van Amersfoort csapat)
2001 FIA-CIK gokart-világbajnok; 2. hely a német Formula–Renault bajnokságban – az első nem gokartos éve
2002 9. hely a német Formula–3-as bajnokságban; 1. hely a San Marinó-i nemzetközi Formula–3-as versenyen; Formula–3000-es teszt a Coloni Motorsportnál; Formula–1-es teszt a BMW Williamsnél
2003 2. hely az ötödik Formula–3000-es nemzetközi versenyén (Coloni Motorsport), pole-pozíció a Hungaroringen, 2. hely Hockenheimben, 4. hely az összetettben (a legjobb eredményt elérő újonc)
2004 Formula–3000-es bajnok (Arden International) – 7 győzelem 10 futamon (abszolút rekord a szakág történetében), 9 pole-pozíció
2005 Formula–1, a Red Bull harmadik számú versenyzője – 4 verseny, 1 pont, 24. hely az összetettben
2006 Formula–1, a Scuderia Toro Rosso versenypilótája – 1 pont, 19. hely
2007 A Scuderia Toro Rosso pilótája
2008 Tesztpilóta a Force Indiánál ( A Scuderia Toro Rossonál Sébastien Bourdais vette át a helyét )
2009 A szezon utolsó 5 futamát - Giancarlo Fisichella Ferrarihoz igazolása miatt- a Force India csapat színeiben teljesíti. Az olasz nagydíj után elhintette a csapatfőnök, hogy jövőre is a csapattal versenyezhet, majd 2 hónappal később a csapat hivatalosan is bejelentette, hogy a csapat változatlan felállással indul 2010-ben.
Teljes Formula–1-es eredménysorozata
[szerkesztés](Táblázat értelmezése)
(Félkövér: pole-pozícióból indult; dőlt: leggyorsabb kört futott)
Év | Csapat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Helyezés | Pont |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
2005 | Red Bull | AUS Tp |
MAL Tp |
BHR Tp |
SMR 8 |
ESP Ki |
MON Ki |
EUR 9 |
CAN |
USA |
FRA Tp |
GBR Tp |
GER Tp |
HUN Tp |
TUR Tp |
ITA Tp |
BEL Tp |
BRA Tp |
JPN Tp |
CHN Tp |
24. | 1 |
2006 | Toro Rosso | BHR 11 |
MAL 11 |
AUS Ki |
SMR 14 |
EUR Ki |
ESP 15 |
MON 10 |
GBR 13 |
CAN 13 |
USA 8 |
FRA 13 |
GER 10 |
HUN Ki |
TUR Ki |
ITA 14 |
CHN 10 |
JPN 14 |
BRA 16 |
19. | 1 | |
2007 | Toro Rosso | AUS 14 |
MAL 17 |
BHR Ki |
ESP Ki |
MON Ki |
CAN Ki |
USA 17 |
FRA Ki |
GBR 16 |
EUR Ki |
HUN Ki |
TUR 15 |
ITA 17 |
BEL 12 |
JPN 9 |
CHN 6 |
BRA 13 |
18. | 3 | ||
2009 | Force India | AUS |
MAL |
CHN |
BHR |
ESP |
MON |
TUR |
GBR |
GER |
HUN |
EUR |
BEL |
ITA Ki |
SIN 14 |
JPN 14 |
BRA 11 |
UAE 15 |
22. | 0 | ||
2010 | Force India | BHR 9 |
AUS 7 |
MAL Ki |
CHN Ki |
ESP 15† |
MON 9 |
TUR 13 |
CAN 9 |
EUR 16 |
GBR 11 |
GER 16 |
HUN 13 |
BEL 10 |
ITA 12 |
SIN Ki |
JPN Ki |
KOR 6 |
BRA Ki |
UAE Ki |
15. | 21 |
2011 | HRT | AUS NK |
MAL Ki |
CHN 22 |
TUR 22 |
ESP Ki |
MON 16 |
CAN 13 |
EUR 23 |
GBR 18 |
GER Ki |
HUN 20 |
BEL 19 |
ITA Ki |
SIN 20 |
JPN 23 |
KOR 21 |
IND |
UAE 20 |
BRA Ki |
23. | 0 |
- † Nem fejezte be a futamot, de helyezését értékelték, mert teljesítette a futam több, mint 90%-át.
Magánélet
[szerkesztés]Liuzzi nőtlen, jelenleg az olaszországi Pescarában él. Anyanyelvén kívül angolul és franciául beszél, példaképeinek Ayrton Sennát és Nigel Mansellt tartja. Menedzsere a Lotus csapat egykori vezetője, Peter Collins.
Külső hivatkozások
[szerkesztés]