Мга
Мга Мга | |
---|---|
Административни подаци | |
Држава | ![]() |
Федерални округ | Северозападни |
Област | ![]() |
Рејон | Кировски рејон |
Основан | 1901. |
Варошица од | 1937. |
Становништво | |
Становништво | |
— 2015. | 10.285 |
Географске карактеристике | |
Координате | 59° 45′ 10″ С; 31° 03′ 50″ И / 59.752778° С; 31.063889° И |
Временска зона | UTC+3 |
Остали подаци | |
Поштански број | 187300 |
Позивни број | +7 81362 |
Регистарска ознака | 47 |
ОКАТО код | 412 255 540 |
ОКТМО код | 41 625 154 051 |
Веб-сајт | |
mga.lenobl.ru/ |
Мга (рус. Мга) насељено је место са административним статусом варошице (рус. посёлок городского типа) на северозападу европског дела Руске Федерације. Налази се у централном делу Лењинградске области и административно припада Кировском рејону.
Према проценама националне статистичке службе за 2015. у вароши је живело 10.285 становника.
Статус насеља урбаног типа, односно варошице носи од 1937. године.
Географија
[уреди | уреди извор]Варошица Мга смештена је у централним деловима Лењинградске области, на око 50 километара источно од Санкт Петербурга, односно на око 19 километара југоисточно од рејонског центра града Кировска. Кроз насеље протиче река Мга, лева приока реке Неве и део басена Балтичког мора.
Насеље Мга је важан железнички саобраћајни чвор одакле се рачвају железнички правци ка Санкт Петербургу, Волхову, Гатчини и Сонкову.
Историја
[уреди | уреди извор]Савремено насеље Мга основано је 1901. године као насеље уз пругу која је повезивала Санкт Петербург са Вологдом. Од 1927. до 1960. насеље је служило као административни центар Мгинског рејона Лењинградске области.
Насеље носи административни статус варошице од 1937. године. Током Другог светскг рата било је под немачком окупацијом од августа 1941. до јануара 1944. године.
Демографија
[уреди | уреди извор]Према подацима са пописа становништва 2010. у вароши је живело 10.212 становника, док је према проценама националне статистичке службе за 2015. варошица имала 10.285 становника.[1]
1939. | 1959. | 1970. | 1979. | 1989. | 2002. | 2010. | 2015. |
---|---|---|---|---|---|---|---|
4,701 | 7,426 | 10,588 | 11,332 | 9,852[2] | 9,613[3] | 10,212[4] | 10,285 |
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Ленинградская область. Оценка численности постоянного населения на 1 января 2009—2015 гг. Архивирано на сајту Wayback Machine (5. март 2016)
- ^ „Всесоюзная перепись населения 1989 г. Численность наличного населения союзных и автономных республик, автономных областей и округов, краёв, областей, районов, городских поселений и сёл-райцентров.”. Всесоюзная перепись населения 1989 года (на језику: руски). Demoscope Weekly. 1989. Приступљено 4. 9. 2012.
- ^ Федеральная служба государственной статистики (21. 5. 2004). „Численность населения России, субъектов Российской Федерации в составе федеральных округов, районов, городских поселений, сельских населённых пунктов – районных центров и сельских населённых пунктов с населением 3 тысячи и более человек”. Всероссийская перепись населения 2002 года (на језику: руски). Федерални завод за статистику. Приступљено 4. 9. 2012.
- ^ Федеральная служба государственной статистики (Федерални завод за статистику) (2011). „Всероссийская перепись населения 2010 года. Том 1 (Национални попис становништва 2010, 1. свезак)”. Всероссийская перепись населения 2010 года (Национални попис становништва 2010) (на језику: руски). Федерални завод за статистику. Приступљено 4. 9. 2012.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]