Лепенски Вир
Археолошка налазиште испод стакленог крова | |
Место | ![]() |
---|---|
Координате | 44° 33′ 40″ С; 22° 01′ 27″ И / 44.561111° С; 22.024167° И |
Историја | |
Период | мезолит и неолит |
Историја Србије |
---|
![]() |
![]() |
Лепенски Вир је једно од највећих и најзначајнијих мезолитских и неолитских археолошких налазишта. Смештено је на десној обали Дунава у Ђердапској клисури, у Србији, у централном делу Балканског полуострва. Овај локалитет, који је име добио по дунавском виру, био је седиште једне од најважнијих и најсложенијих култура праисторије, културе Лепенског Вира. Између 1965. и 1970. откривено је рибарско ловачко насеље са зачецима култивације и доместификације. Током ископавања откривено је седам сукцесивних насеља и 136 објеката (како стамбених, тако и сакралних) изграђених у раном мезолиту, у периоду од око 9500. до 7200. године пре наше ере (Прото Лепенски вир 1 и 2), а затим у раном и средњем неолиту, од око 6250. до 5500. године пре наше ере (Лепенски Вир I-III).[1] Главни руководилац истраживања овог локалитета је био професор др Драгослав Срејовић, археолог, академик и професор Универзитета у Београду.
Историјат археолошких ископавања локалитета Лепенски Вир
[уреди | уреди извор]- 30. августа 1960. године Обрад Кујовић и Ивица Костић су открили Лепенски Вир као преисторијски локалитет[2]
- 1965. године започето је археолошко истраживање малог насеља из епохе млађег каменог доба
- 1967. проналазак чувених мезолитских скулптура, откриће културе светског значаја[3]
- 1971. завршена су ископавања (налазиште пренесено 29,7 m више да би се, због изградње хидроцентрале „Ђердап 1“, избегло потапање локалитета).
Фазе „Лепенског Вира“
[уреди | уреди извор]- Прото-Лепенски Вир
- Лепенски Вир I (а-е)
- Лепенски Вир II
- Лепенски Вир III (а, б)
У својој најстаријој фази ова култура има епипалеолитски карактер. Прото Лепенски Вир припада раном мезолиту, Лепенски Вир I и II - позном мезолиту, а Лепенски Вир IIIа - старијем неолиту. Прве три фазе представљају ловачко-сакупљачке заједнице, док је у четвртој фази заступљен период првих земљорадника и сточара (од 5300. до 4500. п. н. е.).
Неолитска револуција
[уреди | уреди извор]Око 5300. п. н. е. становници Лепенског Вира доживели су тзв. неолитску револуцију. Ово је период који обележава почетак бореала, када ниво воде опада, реке устаљују токове, ствара се „црница“, а топле шуме се распростиру до средње Европе. Становници Лепенског Вира у овом периоду припитомљавају прве животиње и почињу да се баве земљорадњом. Ова најмлађа фаза на Лепенском Виру припада култури Старчева.
Живот на Лепенском Виру замро је око 4500. п. н. е., када су становници кренули у потрагу за већим обрадивим површинамa.
Реконструкција локалитета
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/37/Lepenski_Vir%2C_muzej_02.jpg/220px-Lepenski_Vir%2C_muzej_02.jpg)
Аутор пројекта заштите и ревитализације локалитета Лепенски Вир је архитекта Марија Јовин док заштитна конструкција и уређење заштићеног простора је урађена према пројекту архитекте Синише Темеринског.[4] Целокупан пројекат обухвата уређење 55 хектара заштићеног простора. Предвиђена је изградња Визиторског центра за посетиоце, етно насеља, истраживачке станице, пристаништа на Дунаву и саобраћајнице којом ће туристима обезбедити прилаз до локалитета.[4] До децембра 2010. године, подигнута је велика заштитна мрежаста конструкција изнад локалитета чиме је само налазиште трајно заштићено а претходно су уклоњене дрвене греде и салонит плоче које су око 40 година представљале привремену и јефтину заштиту овог вредног археолошког налазишта.[4] Нова заштитна конструкција је изграђена средствима око 350 милиона динара која су обезбеђена из Националног инвестиционог плана Владе Србије.[4] Новом заштитном конструкцијом отворен је поглед на стену Трескавац на левој обали Дунава (Румунија), према којој је и цело насеље било оријентисано јер је имала култни значај за становнике насеља. Сама конструкција је изграђена на начин да прати падину ка Дунаву. Након овога предвиђено је да се уклони лесна прашина са насеља да би се дошло да слоја црвене камене дробине подова кућа како би се приступило конзервацији станишта.
Галерија
[уреди | уреди извор]-
Сомић
-
Danubius
-
Госпа од Лепенског Вира
-
Јелен у шуми
-
Глава са петљама
-
Водена вила
-
Родоначелник
-
Адам
-
Вилењак
-
Родоначелница
-
Госпа од Бољетинске реке
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Борић, Душан и Весна Димитријевић. „Апсолутна хронологија и стратиграфија Лепенског Вира“, Старинар LVII, Београд, (2007). стр. 9-55.
- ^ Ко је заиста открио Лепенски вир („Вечерње новости”, 20. новембар 2016)
- ^ Лепенци променили историју нашег света („Вечерње новости”, 16. август 2017)
- ^ а б в г Трајна заштита Лепенског вира, Вести РТС, Прилог Славице Ђорђевић, 12. децембар 2010.
Литература
[уреди | уреди извор]- Драгослав Срејовић, Лепенски Вир, Београд 1969.
- Срејовић, Драгослав (1981). „Културе старијег и средњег каменог доба”. Историја српског народа. 1. Београд: Српска књижевна задруга. стр. 3—14.
- Драгослав Срејовић, Љубинка Бабовић, Уметност Лепенског Вира, Београд 1983.
- Ивана Радовановић, „Власац и Лепенски Вир у светлу најновијих истраживања“, Рад Драгослава Срејовића на истраживању праисторије централног Балкана, Крагујевац, 27-29. новембар 1997, Крагујевац 1998, 33-38.
- Ивана Радовановић, „Houses and burials at Lepenski Vir“, European Journal of Archaeology 3/3, 2000, 330-349.
- Dušan Borić, „The Lepenski Vir conundrum: reinterpretation of the Mesolithic and Neolithic sequences in the Danube Gorges“. Antiquity 76, 2002, 1026-39.
- Dušan Borić, „Deep Time Metaphor: Mnemonic and apotropaic practices at Lepenski Vir“, Journal of Social Archaeology 3 (1), 2003, 46-74.
- Dušan Borić, Sofija Stefanović, „Birth and death: Infant burials from Vlasac and Lepenski Vir“. Antiquity 78, 2004, 526-547.
- Dušan Borić, Body Metamorphosis and Animality: Volatile Bodies and Boulder Artworks from Lepenski Vir, Cambridge Archaeological Journal 15 (1), 2005, 35-69.
- Dragana Antonović, Stone Tools from Lepenski Vir, Belgrade, 2006.
- Љубинка Бабовић, Положај и функција светилишта на Лепенском Виру, Београд, 2006.
- Паун Ес Дурлић, „Власац - васкрс потопљеног археолошког локалитета“ Развитак, година XLIV, број 217-218, Зајечар, 2004. год. стр. 4-10.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Виртуална тура - Лепенски вир
- Збирка Лепенски вир - Народни музеј у Београду Архивирано на сајту Wayback Machine (18. мај 2018)
- Временска капсула: Приче са Ђердап (РТС Културно-уметнички програм - Званични јутјуб канал)
- Крађа археолошког блага (РТС Културно-уметнички програм - Званични јутјуб канал)
- Лепенски вир - Виртуелни музеј Дунава Архивирано на сајту Wayback Machine (5. март 2016)
- Култура Лепенског Вира
- Лепенски Вир
- Robert Wernick - Lepenski Vir: a Mesolithic Paradise Архивирано на сајту Wayback Machine (15. јул 2011)
- Sanctuaries of Lepenski Vir: Location, position and function by Ljubinka Babović, Archaeological monographs 17. Belgrade 2006
- Stone tools from Lepenski Vir, Arheološki institut, Dragana Antonović, Beograd, 2006.
- The Iron Gates in prehistory: New perspectives, Edited by Clive Bonsall, Vasile Boroneant and Ivana Radovanović, BAR International series 1983, 2008.
- Lepenski Vir – The Sacral Calender Of The Sun Deity by Ljubinka Babovic, 2006
- Лепенски вир на сајту YouTube Документарни филм из 1968. Душана Слијепчевића, у продукцији Дунав филма.
- Геометрија Лепенског вира на сајту YouTube Документарни филм из 1970. са архитектом Предрагом -Пеђом Ристићем, у продукцији РТБ.
- ГПС стар 8000 година!, Вечерње новости, Борис Субашић, 2. јануар 2016.
- На првом кораку из животињског у људски свет
- Лепенски Вир Комплетан водич кроз Србију
- „Сјај Лепенског Вира“ (Вечерње новости, фељтон, јул 2011) Архивирано на сајту Wayback Machine (20. октобар 2011)
- Удружење „Лепенски Вир“ Архивирано на сајту Wayback Machine (27. март 2012)