Дейдей Євген Сергійович
Євген Сергійович Дейдей | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
![]() | |||
Загальна інформація | |||
Народження | 12 липня 1987 (37 років) Одеса, Українська РСР, СРСР | ||
Alma Mater | Національний університет «Одеська юридична академія» | ||
Військова служба | |||
Вид ЗС | ![]() | ||
Рід військ | Спецпідрозділи МВС з охорони громадського порядку в Україні | ||
Формування | ![]() | ||
Війни / битви | Війна на сході України | ||
Командування | |||
| |||
Нагороди та відзнаки | |||
![]() | |||
---|---|---|---|
8-го скликання | |||
Народний фронт | 27 листопада 2014 | — | 29 серпня 2019 |
|
![]() | |
---|---|
![]() |
Координатор батальйону «Київ-1» Євген Дейдей |
Євге́н Сергі́йович Дейде́й (нар. 12 липня 1987, Одеса[1]) — координатор батальйону патрульної служби міліції спеціального призначення «Київ-1» Головного управління МВС України в місті Києві. Народний депутат України (VIII скликання). Член МДО «Депутатський контроль». Радник міністра внутрішніх справ України[2].
Народився 12 липня 1987 року в місті Рені Одеської області[джерело?].
У 2004 році брав участь в акціях протесту під час «Помаранчевої революції». В інтерв'ю, від 2015 року, заявив про те, що має дві вищих освіти: закінчив політех за спеціальністю «менеджер організації» й Інститут прокуратури та слідства Одеської юридичної академії[3].
23 березня 2012 року Суворовський районний суд міста Одеси засудив Євгена Дейдея та Олексія Ляховольського до п'яти років позбавлення волі за розбійний напад (з відтермінуванням на три роки)[4][5][6].
10 вересня 2014 на з'їзді партії «Народний фронт» разом з іншими командирами добровольчих батальйонів був включений до Військової ради — спеціального органу, який розроблятиме пропозиції по обороноздатності України.
У 2014 — обраний до Верховної Ради України (VIII скликання) по списку партії «Народний фронт». У березні 2015 став членом Міжфракційного депутатського об'єднання «Депутатський контроль»[7].
24 лютого 2015 р. Євген Дейдей зник з двома бійцями батальйону «Київ-1». За кілька годин в районі Мар'їнки був знайдений розстріляний автомобіль, на якому пересувалися бійці[8]. Як з'ясувалося пізніше, після обстрілу автівки із РПГ-7, Дейдей з побратимами відстрілюючись відійшов, до ранку переховувався, а вже потім — дістався до курахівського райвідділу[9].
Був одним з 59 депутатів, що підписали подання, на підставі якого Конституційний суд України скасував статтю Кримінального кодексу України про незаконне збагачення, що зобов'язувала держслужбовців давати пояснення про джерела їх доходів і доходів членів їх сімей. Кримінальну відповідальність за незаконне збагачення в Україні запровадили у 2015 році. Це було однією з вимог ЄС на виконання Плану дій з візової лібералізації, а також одним із зобов'язань України перед МВФ, закріпленим меморандумом[10].
Активний учасник бійки у Верховній Раді 11 грудня 2015 року, під час якої одні нардепи з «Народного фронту» били Олега Барну, він та Максим Бурбак — тримали. Пізніше Бурбак заспокоював Дейдея[11][12].
У листопаді 2018 року в порту Рені в рамках боротьби з контрабандою лісу Дейдей разом із народними депутатами України припинили незаконну діяльність з експорту лісу[13].
У червні 2020 року стало відомо, що колишній депутат від «Народного фронту» Євген Дейдей працює помічником начальника Головного управління Національної поліції міста Києва[14].
Влітку 2020 року став фігурантом журналістського розслідування щодо розстрілу балканського наркоторговця Радое Звіцера. Останнього намагалися вбити у травні 2020 року у центрі столиці. За інформацією «Слідство.Інфо» Дейдей координував транспортування ймовірних кілерів спершу до Києва, а після злочину — в бік кордону. Для цього Дейдей начебто залучив двох своїх товаришів-поліцейських, які й перевозили ймовірних кілерів[14].
У вересні 2020 року залишив посаду помічника начальника Головного управління Національної поліції міста Києва[14].
З ініціативи народного депутата Євгена Дейдея і активістів акції «Стоп казино» починаючи з лютого 2019 року в Одесі проводяться спільні рейди по нелегальних закладах гральних автоматів[15][16]. Під час рейдів активісти залишають на закладах мітку і викликають поліцію для вилучення техніки і опечатування приміщень. Усього за час проведення акції тільки в Одесі було виявлено близько 300 казино[17].
14 січня 2019 роки у Євгенія і його дружини Дарини народився первісток — син Денис[18].
10 березня 2022 року дружина Дейдея повідомила про його смерть, проте не уточнила обставин[19][20]. Пізніше вона пояснила, що була поінформована про смерть чоловіка, але не уточнила, ким. Декілька джерел з української прикордонної служби та поліції заявили, що Дейдей насправді живий і нелегально виїхав з країни до Румунії через маршрути контрабанди, і що людина, яка йому допомагала, затримана[21][22].
- Орден «За мужність» III ст. (2 серпня 2014) — за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України[23]
- Відзнака Президента України — ювілейна медаль «25 років незалежності України» (19 серпня 2016) — за значні особисті заслуги у становленні незалежної України, утвердженні її суверенітету та зміцненні міжнародного авторитету, вагомий внесок у державне будівництво, соціально-економічний, культурно-освітній розвиток, активну громадсько-політичну діяльність, сумлінне та бездоганне служіння Українському народу[24].
- Відзнака МВС України «Вогнепальна зброя» (11 березня 2015; пістолет «Glock 17», № VEN 343, калібр 9 × 19 мм)[25].
- 19 вересня 2018 року стало відомо, що Євген Дейдей загубив виданий Президентом України Петром Порошенком орден «За мужність» III ступеня[26].
- ↑ Україна кримінальна. Архів оригіналу за 22 жовтня 2020. Процитовано 14 березня 2022.
- ↑ Батальйон «Київ-1» і спецпідрозділ «Кобра» чергують на блокпостах навколо столиці. Архів оригіналу за 24 липня 2021. Процитовано 10 січня 2020.
- ↑ 27-летний нардеп Евгений Дейдей: Мне позвонили и сказали: ты 32-й в списке. Думаю: прикольно!. Архів оригіналу за 1 серпня 2017. Процитовано 1 серпня 2017.
- ↑ Вирок. Архів оригіналу за 25 червня 2017. Процитовано 1 серпня 2017.
- ↑ «Бойовий шлях» Євгена Дейдея. Архів оригіналу за 10 серпня 2017. Процитовано 3 жовтня 2017.
- ↑ З гопників — у законодавці. Архів оригіналу за 7 червня 2019. Процитовано 14 березня 2022.
- ↑ Сотник Євромайдану, нардеп Євген Дейдей став членом МДО «Депутатський контроль». 17 березня 2015. Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 17 березня 2015.
- ↑ В зоне АТО исчез нардеп Евгений Дейдей. Архів оригіналу за 27 лютого 2015. Процитовано 3 березня 2015.
- ↑ Екс-командир батальйону «Київ-1» розповів, як на нього напали. Архів оригіналу за 27 лютого 2015. Процитовано 3 березня 2015.
- ↑ Кто требовал отменить статью за незаконное обогащение: список. ЛІГА.net. Архів оригіналу за 23 квітня 2019. Процитовано 04.03.2019.
- ↑ Бійка року у Раді — у всіх деталях. Архів оригіналу за 14 грудня 2015. Процитовано 13 грудня 2015.
- ↑ Повне відео нападу Барни на Яценюка і бійки у Раді | Українська правда. Архів оригіналу за 14 грудня 2015. Процитовано 13 грудня 2015.
- ↑ Депутаты Ляшко остановили контрабанду леса в порту Рени. 112.ua (ru-RU) . Архів оригіналу за 21 лютого 2019. Процитовано 11 березня 2019.
- ↑ а б в Одіозний помічник начальника поліції Києва звільняється – ЗМІ. Українська правда (укр.). Архів оригіналу за 13 вересня 2021. Процитовано 13 вересня 2021.
- ↑ Эта метка напоминание для полиции и для тех, кто заходя в казино становится соучастником преступления, – Дейдей. kp.ua (ru-RU) . Архів оригіналу за 21 лютого 2019. Процитовано 11 березня 2019.
- ↑ Дейдей с активистами совершил рейд по нелегальным казино в Одессе, - СМИ. 112.ua (ru-RU) . Архів оригіналу за 21 лютого 2019. Процитовано 11 березня 2019.
- ↑ Акция Стоп казино: Дейдей и общественники перекрывали Киевскую трассу. 112.ua (ru-RU) . Архів оригіналу за 21 лютого 2019. Процитовано 11 березня 2019.
- ↑ Евгений Дейдей. www.facebook.com (англ.). Процитовано 15 січня 2019.
- ↑ Процепова, Ксенія (10 березня 2022). Колишній нардеп з Одещини Євген Дейдей загинув під час війни. Суспільне | Новини (укр.). Архів оригіналу за 10 березня 2022. Процитовано 10 березня 2022.
- ↑ ЗА НЕВІДОМИХ ОБСТАВИН ПІШОВ ІЗ ЖИТТЯ КОЛИШНІЙ ДЕПУТАТ ЄВГЕН ДЕЙДЕЙ. 5UA (укр.). Архів оригіналу за 10 березня 2022. Процитовано 10 березня 2022.
- ↑ Джерела натякають, що екснардеп Дейдей не загинув. Украинская правда (рос.). Архів оригіналу за 13 березня 2022. Процитовано 25 березня 2022.
- ↑ Екснардеп Євген Дейдей, про смерть якого повідомила дружина, втік за кордон, – ЗМІ. Волинські новини (укр.). Архів оригіналу за 1 квітня 2022. Процитовано 25 березня 2022.
- ↑ Указ Президента України від 2 серпня 2014 року № 631/2014 «Про відзначення державними нагородами України»
- ↑ Указ Президента України від 19 серпня 2016 року № 336/2016 «Про нагородження відзнакою Президента України — ювілейною медаллю «25 років незалежності України»»
- ↑ Нагородний фронт. Кому Аваков подарував 400 стволів [Архівовано 15 липня 2017 у Wayback Machine.] // Роман Романюк, Марія Жартовська. Українська правда, 13 січня 2017 р.
- ↑ Скандальний депутат від НФ Дейдей загубив орден від Порошенка. ukranews_com (ua) . Архів оригіналу за 19 вересня 2018. Процитовано 19 вересня 2018.
- Народились 12 липня
- Народились 1987
- Уродженці Одеси
- Випускники Одеської юридичної академії
- Кавалери ордена «За мужність» III ступеня
- Нагороджені ювілейною медаллю «25 років незалежності України»
- Нагороджені відомчою відзнакою «Вогнепальна зброя» (МВС України)
- Народні депутати України 8-го скликання
- Українські воїни-учасники російсько-української війни (з 2014)
- Учасники Євромайдану
- 1-ша рота полку «Київ»
- Вояки полку поліції особливого призначення «Київ»
- Радники міністра внутрішніх справ України
- Зниклі безвісти