Тимашјовск
Тимашјовск Тимашёвск | |
---|---|
Градски манастир посвећен Светом Духу | |
Административни подаци | |
Држава | ![]() |
Федерални округ | Јужни ФО |
Покрајина | ![]() |
Рејон | Тимашјовски рејон |
Основан | 1794. |
Статус града | 1966. |
Становништво | |
Становништво | |
— 2017. | 52.527 |
— густина | 1.750,9 ст./km2 |
Географске карактеристике | |
Координате | 45° 36′ 44″ С; 38° 57′ 01″ И / 45.612271° С; 38.950394° И |
Временска зона | UTC+3 |
Апс. висина | 20 m |
Површина | 30 km2 |
Остали подаци | |
Поштански број | 3527xx |
Позивни број | (+7) 86130 |
ОКАТО код | 03 253 501 000 |
ОКТМО код | 03 653 101 001 |
Веб-сајт | |
http://www.adm-timashevsk.ru/ |
Тимашјовск (рус. Тимашёвск) град је на југозападу европског дела Руске Федерације. Налази се у централном делу Краснодарске покрајине и административно припада њеном Тимашјовском рејону чији је уједно и административни центар.
Према подацима националне статистичке службе РФ за 2017, у граду је живело 52.527 становника и био је четрнаести по величини град у Покрајини. Један је од најважнијих привредних центара у целој Покрајини.
Географија
[уреди | уреди извор]Град Тимашјовск се налази у централном делу Краснодарске покрајине на неких 65 km северно од покрајинског административног центра Краснодара. Град се налази у пространој Кубањско-приазовској степи на надморској висини од око 20 m и лежи на десној обали (углавном) реке Кирпили.
Историја
[уреди | уреди извор]Насеље Тимошевски Курењ основано је 1794. као једна од 40 првобитних козачких насеобина на Кубању, а према легенди насеље је добило име по младом козаку Тимоши, иако је знатно вероватнија опција да име потиче од украјинског села Тимошивка (у данашњој Черкаској области) одакле су досељени његови житељи.[1] Првобитни засеок 1842. добија званичан статус козачке станице, а прва школа у станици почела је са радом тек 1874. године.
До интензивнијег развоја ансеља долази након 1914. када је кроз село прошла железничка пруга која је повезивала градове Приморско-Ахтарск и Краснодар (тада Јекатеринодар). Немачке фашистичке трупе које су се током 1943. повлачиле са Кубања до темеља су спалиле село.
Од 30. децембра 1966. Тимашјовск има званичан статус града и носи садашње име.
Демографија
[уреди | уреди извор]Према подацима са пописа становништва 2010. у граду је живело 53.924 становника, док је према проценама за 2017. било 52.527 становника.[2] По броју становника Тимашјовск се 2017. налазио на 14. месту у Покрајини.
1959. | 1970. | 1979. | 1989. | 2002. | 2010. | 2017. |
---|---|---|---|---|---|---|
19.000 | 29.100 | 39.100 | 45.600[3] | 54.116[4] | 53.924[5] | 52.527 |
Према подацима из 2017. Кореновск се налазио на 314. месту међу 1.112 званичних градова Руске Федерације. Према подацима са пописа 2010. основу популације чинили су етнички Руси са уделом од око 90%, а најбројније мањинске заједнице били су Јермени са 3,0% и Украјинци са 1,6%.
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Азарёнкова А. С., Бондарь И. Ю., Вертышева Н. С. Основные административно-территориальные преобразования на Кубани (1793—1985 гг.). — Краснодар: Краснодарское книжное издательство, 1986. — С. 269. — 395 с.
- ^ „Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2017 года”. Архивирано из оригинала 31. 07. 2017. г. Приступљено 25. 12. 2017.
- ^ „Всесоюзная перепись населения 1989 г. Численность наличного населения союзных и автономных республик, автономных областей и округов, краёв, областей, районов, городских поселений и сёл-райцентров.”. Всесоюзная перепись населения 1989 года (на језику: руски). Demoscope Weekly. 1989. Приступљено 4. 9. 2012.
- ^ Федеральная служба государственной статистики (21. 5. 2004). „Численность населения России, субъектов Российской Федерации в составе федеральных округов, районов, городских поселений, сельских населённых пунктов – районных центров и сельских населённых пунктов с населением 3 тысячи и более человек”. Всероссийская перепись населения 2002 года (на језику: руски). Федерални завод за статистику. Приступљено 4. 9. 2012.
- ^ Федеральная служба государственной статистики (Федерални завод за статистику) (2011). „Всероссийская перепись населения 2010 года. Том 1 (Национални попис становништва 2010, 1. свезак)”. Всероссийская перепись населения 2010 года (Национални попис становништва 2010) (на језику: руски). Федерални завод за статистику. Приступљено 4. 9. 2012.