Сагайдачного, 20/2
Сади́ба Фе́дора Коро́бки — кам'яниця XIX сторіччя, розташована на розі вулиць Борисоглібської і Петра Сагайдачного, 20/2, що на Подолі у Києві.
За визначенням дослідників, будинок — приклад київських особняків доби класицизму, пам'ятка історичної забудови Подолу[1].
Постановою Кабінету Міністрів України № 929 від 10 жовтня 2012 року кам'яницю внесли до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (охоронний номер 260065-Н)[2].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/%D0%A1%D0%B0%D0%B3%D0%B0%D0%B9%D0%B4%D0%B0%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%281905%29.jpg/280px-%D0%A1%D0%B0%D0%B3%D0%B0%D0%B9%D0%B4%D0%B0%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%281905%29.jpg)
Дві ділянки, які згодом об'єднали, належали титулярному радникові М. Бакланову і С. Гудимі. Їх забудували одразу після подільської пожежі 1811 року.
Згодом наріжну садибу придбав Федір Коробка (близько 1787—1867), цехмейстер київських ювелірів, майстер золотих і срібних справ, член Київського магістрату та почесний громадянин міста. У 1830-х роках він звів кам'яницю за проєктом архітектора Людвіка Станзані. У подвір'ї збудували також цегляний флігель і льохи[1][3].
1844 року Федір Коробка передав в оренду Київській цивільній палаті верхній поверх кам'яниці. Близько 1852 року власник продав садибу київській поштовій конторі, яку відкрили на Подолі[4].
1880 року кам'яницю капітально реконструювали.
Близько 1922 року радянська влада націоналізувала будівлю.
На першому поверсі розмістили крамниці. Перший і другий поверхи займав Подільський військовий комісаріат.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/%D0%A1%D0%B0%D0%B3%D0%B0%D0%B9%D0%B4%D0%B0%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE%2C_20_%D1%80%D0%B5%D0%BC%D0%BE%D0%BD%D1%82_%2822-09-2012%29.jpg/280px-%D0%A1%D0%B0%D0%B3%D0%B0%D0%B9%D0%B4%D0%B0%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE%2C_20_%D1%80%D0%B5%D0%BC%D0%BE%D0%BD%D1%82_%2822-09-2012%29.jpg)
2005 року луганська фірма «Аквадон» отримала дозвіл на реконструкцію будівлі, яка належала територіальній громаді. 2009 року Київська міська рада передала будинок цьому підприємству у приватну власність.
2012 року кам'яниці надали статус пам'ятки національного значення[2]. Фірма уклала охоронний договір з Управлінням охорони культурної спадщини і зобов'язалася провести відновлювальні роботи.
Однак протягом тривалого часу власник так і не розпочав реконструкцію кам'яниці. Лише завісив її банером. Окрім того, київська прокуратура виявила порушення процедури приватизації споруди і пам'яткоохоронного законодавства. 2014 року до господарського суду надійшов позов щодо визнання недійсним відповідного рішення міськради. Після розгляду справи у судових інстанціях Київський апеляційний господарський суд не задовольнив клопотання прокурора[5].
Зрештою, 13 червня 2018 року Верховний Суд ухвалив рішення щодо повернення пам'ятки київській громаді[6]
Станом на 2022 рік, кам'яниця перебуває в занедбаному стані[5].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/%D0%A1%D0%B0%D0%B3%D0%B0%D0%B9%D0%B4%D0%B0%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE%2C_20_%D0%B4%D0%B5%D0%BA%D0%BE%D1%80_%2822-09-2012%29.jpg/200px-%D0%A1%D0%B0%D0%B3%D0%B0%D0%B9%D0%B4%D0%B0%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE%2C_20_%D0%B4%D0%B5%D0%BA%D0%BE%D1%80_%2822-09-2012%29.jpg)
Двоповерхова, цегляна, потинькована кам'яниця має напіввальмовий дах, бляшане покриття і пласкі дерев'яні перекриття.
Чоловий фасад виконаний за типовим (зразковим) проєктом. Архітектура будинку вирішена у стилі класицизму[1].
Центральна вісь виділена ризалітом-портиком іонічного ордера. Високий цоколь оздоблено рустом. На ньому — колони з антаблементом. На першому поверсі — аркада з віконними прорізами, які прикрашені замковими каменями. Прямокутні вікна другого поверху оздоблені сандриками на кронштейнах, простими лиштвами та балюстрадою.
Фриз декорований ліпленим рослинним орнаментом[1].
Оформлення бічних і тильного фасадів просте. Маскарони на чоловому фасаді втрачені[1].
- ↑ а б в г д Садиба Коробки, 2003, с. 1073.
- ↑ а б Постанова Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 року № 929 «Про внесення об'єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України».
- ↑ Вулиця Сагайдачного:повстала з попелу, 2010, с. 54.
- ↑ З історії української пошти у XVII—XVIII сторіччях, 2016.
- ↑ а б Спадок у руїнах, 2017.
- ↑ Історичну будівлю на Подолі остаточно повернули у власність киян, 2018.
- Вовк О. Б. З історії української пошти у XVII—XVIII ст. // Центральний державний історичний архів України. — 2016.
- Єгошина Валерія. Спадок у руїнах: Сагайдачного, 20/2 // Спадок у руїнах. — 2017.
- Історичну будівлю на Подолі остаточно повернули у власність киян. — 2018.
- Кальницький Михайло. Вулиця Сагайдачного:повстала з попелу // Dom Index. — 2010. — № 5. — С. 50—53, 56.
- Максимова Галина, Малаков Дмитро. Садиба Коробки // Звід пам'яток історії та культури України. Київ: М — С / П. Тронько та ін. — К., 2003. — Т. 1 ч. 2. — С. 1073.