Референдум щодо членства Великої Британії в ЄС
Референдум щодо членства Великої Британії в ЄС | ||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Чи повинна Велика Британія залишитися членом Європейського союзу? | ||||||||||||||||||||||||||||
Дата | 23 червня 2016 року | |||||||||||||||||||||||||||
Результати за місцевими дільницями
Залишитися ![]() Покинути
![]()
|
Референдум щодо членства Великої Британії в ЄС, також названий як Brexit (скорочення від англ. Britain + exit)[1]) — референдум, що відбувся у Великій Британії та Гібралтарі 23 червня 2016 року з 7 до 22 год.[2][3]. Було винесене питання щодо доцільності членства Великої Британії в ЄС, результати голосування склали 51,9 % за вихід з ЄС та 48,1 % проти виходу з ЄС при явці 72,2 %.
Членство в Європейському Союзі було спірним питанням для Сполученого Королівства з моменту приєднання країни до тодішньої Європейської економічної спільноти в 1973 році, повної інтеграції не відбувалось, посуті Сполучене Королівство небуло повноцінним членом ЄС. Як приклад, була залишена своя валюта і відмова від зони євро. Однією з передумов також була названа незгода та панічне побоювання населення Великої Британії щодо політики біженців в ЄС, ксенофобські та антиєвропейські рухи були підсилені націоналістичними партіями. Міграційна криза відкрила шлях до вибухового зростання популярності ксенофобських антиєвропейських партій — таких, як Партія незалежності Сполученого Королівства, саме ця партія очолила кампанію за вихід з ЄС, в той час як національні уряди і європейські інституції не демонстрували, що вони в змозі впоратися з кризою.[4]
У референдумі могли взяти участь громадяни Великої Британії, Ірландії і країн Співдружності, які легально перебувають на території королівства, а також британські громадяни, що живуть за кордоном не більше 15 років. На відміну від загальних виборів, у голосуванні також могли взяти участь члени палати лордів, а також громадяни Співдружності, що мешкають у Гібралтарі.
У січні 2013 року Девід Кемерон пообіцяв, що у разі перемоги консерваторів на парламентських виборах 2015, уряд Великої Британії проведе переговори про більш вигідні умови продовження британського членства в ЄС, а потім — референдум про членство Великої Британії в ЄС, причому позиція уряду з питання членства залежатиме від результату переговорів з ЄС[5]. Після перемоги на виборах у травні 2015 року Девід Кемерон підтвердив рішення про проведення переговорів, а також референдуму. Питання про референдум було включене в промову королеви на церемонії відкриття нового складу парламенту 27 травня 2015 року. 28 травня 2015 року пропозиція про проведення референдуму була внесена до Палати громад[6][7].
Що стосується позиції інших партій з питання проведення референдуму, «Лейбористська партія (Велика Британія)» під керівництвом Еда Мілібенда (2010—2015) виступала проти проведення референдуму доти, поки не відбудеться передача нових повноважень від Великої Британії до ЄС[8]. «Ліберальні демократи» зажадали провести референдум виключно в разі прийняття нових змін до договорів ЄС[9]. «Партія незалежності Сполученого Королівства», «Британська національна партія», «Зелена партія Англії та Уельсу»,[10] «Демократична юніоністська партія» і партія «Respect»[11] підтримали принцип проведення референдуму.
Спочатку в Акті про референдум з питання Європейського союзу [en], внесеному до парламенту Великої Британії, передбачалося питання: «Чи має Велика Британія залишитися членом Європейського союзу?». Можливі відповіді: «Так» і «Ні». Згодом виборча комісія запропонувала інше формулювання, яке було прийняте урядом в вересні 2015 року до третього читання акту в парламенті[12][13].
Чи має Велика Британія залишитися членом Європейського союзу або залишити Європейський союз?
Оригінальний текст (англ.)Should the United Kingdom remain a member of the European Union or leave the European Union?Оригінальний текст (валл.)A ddylai'r Deyrnas Unedig aros yn aelod o'r Undeb Ewropeaidd neu adael yr Undeb Ewropeaidd?
Можливі відповіді:
Залишитися членом Європейського союзу
Залишити Європейський союзОригінальний текст (англ.)Remain a member of the European Union
Leave the European Union
Оригінальний текст (валл.)Aros yn aelod o'r Undeb Ewropeaidd
Gadael yr Undeb Ewropeaidd
«Брекзит» (англ. Brexit) — це слово, що використовується як скорочена назва процесу виходу Британії із ЄС. Воно складається із двох частин: Британія і вихід (англ. exit), на кшталт того, як можливий вихід Греції із ЄС називали Grexit[1].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Manchester_Town_Hall_from_Lloyd_St.jpg/220px-Manchester_Town_Hall_from_Lloyd_St.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/2016_EU_Referendum_Ballot_Paper.svg/220px-2016_EU_Referendum_Ballot_Paper.svg.png)
Покинути: 17 410 742 (51,9 %) |
Залишитися: 16 141 241 (48,1 %) | ||
▲ |
Чи має Велика Британія залишитися членом Європейського союзу?
Результати | ||
---|---|---|
Голосів | Разом | |
![]() |
16 141 241 | 48,11% |
![]() |
17 410 742 | 51,89% |
Дійсні | 33 551 983 | 99,92% |
Недійсні | 26 033 | 0,08% |
Разом | 33 578 016 | 100.00% |
Явка | 72,2% | |
Електорат | 46 501 241 |
24 червня було створено петицію до уряду Сполученого Королівства з проханням вважати недійсними результати референдумів про вихід з ЄС, якщо явка не перевищила 75 %, а кількість голосів, відданих за будь-який з варіантів, набрала не більше 60 % і відтак провести повторний референдум[14]. Менш ніж за добу під петицією підписалися понад 114 тисяч осіб (для розгляду Парламентом потрібно 100 000 підписів)[14]. Британські ЗМІ повідомляли, що сторінка петиції протягом цієї доби була настільки популярною, що сайт звернень до уряду не витримав навантаження й перестав працювати[15], спочатку набираючи близько 1000 голосів за хвилину[16]. Станом на 13:00 25 червня кількість підписів перетнула позначку в мільйон голосів[14].
Лондонська юридична фірма Mishcon de Reya, представляючи інтереси групи бізнесменів і вчених, розпочала процес оскарження виходу Британії з Євросоюзу. На думку клієнтів цієї фірми, згідно з британською конституцією тільки акт парламенту може запустити процес виходу з ЄС в рамках 50-ї статті Лісабонського договору. За аргументацією юридичної фірми, будь-який прем'єр-міністр, який приймає це рішення самостійно, порушує Акт про європейські співтовариства 1972 року, в якому було прописано входження Британії в ЄС та вплив угод ЄС на місцеве право. Раніше така ж аргументація була представлена в статті трьох юридичних експертів для Асоціації конституційного права Великої Британії (UKCLA), де на думку адвокатів, більшість членів британського парламенту виступали за збереження членства країни в ЄС, а тому, ймовірно, не прийняли б такий документ, який дозволив би прем'єр-міністрові запустити процедуру в рамках 50-ї статті[17].
- ↑ а б Усе, що треба знати про "брекзит" - BBC Україна (укр.). Процитовано 24 червня 2016.
- ↑ European Union Referendum Bill (HC Bill 2). Publications.parliament.uk. 28 травня 2015. Процитовано 12 червня 2015.(англ.)
- ↑ June date set for Britain's historic EU referendum. AFP. 20 лютого 2016. Процитовано 20 лютого 2016.(англ.)
- ↑ Джордж Сорос. Brexit та майбутнє ЄС - стаття Джорджа Сороса про "неминучий розпад" Євросоюзу. eurointegration.com.ua. Процитовано 26.06.2016.
- ↑ David Cameron Pledges EU Referendum if Conservatives Win Next Election. Raidió Teilifís Éireann. 24 січня 2013. Процитовано 19 лютого 2013.
- ↑ Queen's Speech 2015: EU referendum, tax freeze and right-to-buy. BBC News. Процитовано 4 червня 2015.
- ↑ European Union Referendum Bill 2015-16. parliament.uk. Процитовано 24 січня 2015.
- ↑ Miliband: EU poll is 'clear and present danger' to jobs. BBC News. Процитовано 23 февраля 2016.
- ↑ Liberal Democrats Hint Cameron's EU Referendum Plan Negotiable. Архів оригіналу за 14 червня 2015. Процитовано 23 февраля 2016.
- ↑ «Yes to an EU Referendum: Green MP Calls for Chance to Build a Better Europe» [Архівовано 26 квітня 2014 у Archive.is]. сайт «Зеленої партії»
- ↑ «The EU» [Архівовано 30 січня 2016 у Wayback Machine.], Сайт партії «Respect»
- ↑ Referendum on membership of the European Union: Assessment of the Electoral Commission on the proposed referendum question (PDF). Виборча комісія Великої Британії[en]. вересень 2015. Процитовано 23 лютого 2016.
- ↑ Watt, Nicholas; Syal, Rajeev (1 вересня 2015). EU referendum: Cameron accepts advice to change wording of question. The Guardian. Процитовано 23 лютого 2016.
- ↑ а б в EU Referendum Rules triggering a 2nd EU Referendum(англ.)
- ↑ Second EU Referendum Petition Crashes Government Website As Remain Supporters Reject Brexit(англ.)
- ↑ There May Be Another Chance For Those Wanting To Remain In EU [Архівовано 2016-06-27 у Wayback Machine.] (англ.)
- ↑ Лондонська юрфірма вирішила оскаржити Brexit. espreso.tv. 4.07.2016.
- Referendum on the United Kingdom's membership of the European Union(англ.)
- Conservatives for Reform in Europe(англ.)
![]() |
Це незавершена стаття про політику. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() |
Це незавершена стаття про Європейський Союз. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|