Імре Кертес
Імре Кертес | ||||
---|---|---|---|---|
Kertész Imre | ||||
![]() Імре Кертес | ||||
Народився | 9 листопада 1929 Будапешт | |||
Помер | 31 березня 2016 (86 років) Будапешт ·хвороба Паркінсона | |||
Поховання | Керепеші | |||
Країна | ![]() | |||
Діяльність | письменник | |||
Сфера роботи | Голокост | |||
Alma mater | Madách Imre High Schoold (1948) | |||
Мова творів | угорська | |||
Жанр | проза | |||
Magnum opus | «Знедолені», «Кадиш для ненародженої дитини» | |||
Членство | Берлінська академія мистецтв, Німецька академія мови і поезії[1] і Széchenyi Academy of Literature and Artsd | |||
У шлюбі з | Albina Vasd і Magda Ambrusd | |||
Премії | ![]() | |||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Імре Кертес (угор. Kertész Imre, 9 листопада 1929, Будапешт — 31 березня 2016, Будапешт[3]) — угорський єврейський письменник, лауреат Нобелівської премії з літератури за 2002 рік «за опис тендітного і крихкого досвіду боротьби індивіда проти варварського деспотизму історії» в своєму першому романі «Знедолені».
Імре Кертес народився 9 листопада 1929 у Будапешті. У віці 14 років він разом з іншими угорськими євреями був ув'язнений у концтаборі Аушвіц, а потім у Бухенвальді, звідки його було звільнено у 1945-му. Після війни (з 1948) працював у будапештській газеті «Világosság», але був звільнений у 1951 р. після того як газета стала дотримуватися лінії партії. Після двох років військової служби Кертес став незалежним письменником та перекладачем німецьких авторів.
Досвід перебування у концтаборах лежить в основі всього написаного Кертесом пізніше.
31 березня 2016 року помер після тривалої хвороби.
Найвідоміші два романи Кертеса:
- «Sorstalanság» / «Знедолені» (1975, екранізовано 2005)
- «Kaddis a meg nem született gyermekért» / «Кадиш для ненародженої дитини» (1990)
Кертес — автор декількох книг есеїстики. Крім того, він перекладав німецькомовну художню і філософську прозу (Фрідріха Ніцше, Зигмунда Фрейда, Людвіга Вітгенштейна, Еліаса Канетті, Йозефа Рота).
Його власні твори перекладені багатьма мовами світу, включаючи китайську.
Літературні нагороди Імре Кертеса :
- Brandenburger Literaturpreis 1995
- Leipziger Buchpreis zur Europäischen Verständigung 1997
- Herder-Preis und the WELT-Literaturpreis 2000
- Ehrenpreis der Robert-Bosch-Stiftung 2001
- Hans Sahl-Preis 2002
- Нобелівська премія з літератури 2002
- ↑ Digital Literary Academy — 1998.
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Помер нобелівський лауреат із літератури Імре Кертес. Архів оригіналу за 11 квітня 2016. Процитовано 31 березня 2016.
- Нобелівська лекція Імре Кертеса [Архівовано 19 травня 2010 у Wayback Machine.]
- Катерина Ботанова. Спочатку був Освенцім. Дзеркало тижня. № 40 (415) 19 — 25 жовтня 2002[недоступне посилання з червня 2019]
- Знедолені: уривок з роману: Імре Кертес // Всесвіт [Архівовано 27 січня 2012 у Wayback Machine.]
- Імре Кертес: біографія, фотографії, твори [Архівовано 15 січня 2010 у Wayback Machine.] (рос.)
- Імре Кертес. Гнітюча спадщина Європи (I) (рос.)
- Імре Кертес. Гнітюча спадщина Європи (II) (рос.)
![]() |
Це незавершена стаття про літературу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 9 листопада
- Народились 1929
- Померли 31 березня
- Померли 2016
- Поховані на кладовищі Керепеші
- Члени Німецької академії мови і поезії
- Лауреати Нобелівської премії з літератури
- Уродженці Будапешта
- Угорські письменники
- Кавалери ордена «Pour le Mérite»
- Лауреати премії імені Аттіли Йожефа
- Кавалери ордена Pour le Mérite (цивільний клас)
- Нагороджені Великим офіцерським хрестом ордена За заслуги перед ФРН