Шон Макбрајд
Шон Макбрајд | |
---|---|
![]() Макбрајд у Амстердаму, октобар 1984. године | |
Личне информације | |
Рођење | Шон Макбрајд Париз, Француска 26. јануар 1904. |
Смрт | 15. јануар 1988.83 год.) ( Даблин, Ирска |
Гроб | Glasnevin Cemetery, Даблин, Ирска |
Националност | Ирац |
Полит. странка | Clann na Poblachta |
Супружник | Каталина Булфин (в. 1924; у. 1976) |
Деца | 2 |
Родитељи | |
Рођаци | Iseult Gonne (полу сестра) |
Алма матер | Даблински универзитетски колеџ |
Шон Макбрајд (енгл. Seán MacBride; 26. јануар 1904 - 15. јануар 1988. године) био је ирски и међународни политичар и шеф кабинета ИРА-е (Ирска републиканска армија) [1]
Живот и каријера
[уреди | уреди извор]Шон Макбрајд рођен је 1904. године у Паризу као син мајора Џона БекБрајда и глумице и активисткиње Мод Гон. Његов први језик био је француски, и у Паризу је остао до Ускршњег устанка 1916. године.
Касније је послат и школу Mount St. Benedict's која се налази у ирском граду Гори. Ирским добровољцима придружио се 1919. године када је са 15 година био активан члан у ирском рату за независност. Противио се потписивању англо-ирског споразума 1921. године, због чега је завршио у затвору.
Био је лични секретар Ејмон де Валера, радио је као новинар у Паризу, да би 1927. године постао шеф ИРА-е.
Године 1946, Макбрајд је основао Републиканску социјалистичку партију Clann_na_Poblachta у нади да ће заменити владајућу ирску странку Фијана Фол. У октобру 1947. освојио је место у Dáilu Eireannu. На општим изборима 1948. године странка Clann na Poblachta освојила је само десет места, међутим ушла је у владу, а Макбрајд је изабран за министра спољних послова. [2]
Био је министар спољних послова када је Савет Европе израдио Европску конвенцију о људским правима и био је једна од кључних особа која је усвојила конвенцију.
Један од оснивача Амнести интернашонал-а, био је генерални секретар Међународне комисије правника (1963-1971. године), а касније је изабран за председника (1968-1974 године).
Од 1974. до 1985. године био је председник Међународног мировног института у Женеви. Био је потпредседник Организације за европску економску сарадњу и председник Комитета министара Савета Европе.
Умро је у Даблину 15. јануара 1988. године у 83. години, 11 дана пре свог 84. рођендана. Сахрањен је на гробљу Glasnevin међу ирским родољубима у једноставном гробу са мајком, супругом и сином.
Уједињене нације
[уреди | уреди извор]Шон Макбрајд је у Уједињеним нацијама био:
- Помоћник генералног секретара
- Председник Генералне скупштине
- Високи комесар за избеглице
- Високи комесар за људска права
- Високи комесар за Намибију
- Председник UNESCO-ове међународне комисије за проучавање проблема комуникације
Нобелова награда
[уреди | уреди извор]Године 1974. године добио је Нобелову награду за мир.[3] У образложењу за добијање Нобелове награде стоји да ју је добио - "за напоре да обезбеди и развије људска права широм света".[4]
Остале награде
[уреди | уреди извор]Током 1950-их, 1960-их и 1970-их, неуморно је радио на људским правима широм света. Након добијања Нобелове награде добио је и Лењинову награду за мир (1975-1976) и UNESCO-ву сребрну медаљу за услуге.
Извор
[уреди | уреди извор]- ^ „Mr. Seán MacBride”. Oireachtas Members Database. Приступљено 22. 9. 2009.
- ^ Saturday Evening Post; 4/23/1949, Vol. 221 Issue 43, pp. 31–174, 5p
- ^ United Nations Chronicle, Sep95, Vol. 32 Issue 3, p. 14, 2/5p, 1c; (AN 9511075547)
- ^ „Seán MacBride”. The Nobel Prize. Приступљено 4. 11. 2020.