Хромозом
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Chromosome.svg/220px-Chromosome.svg.png)
(1) хроматида;
(2) центромера;
(3) кратки крак
(4) дуги крак
Хромозоми су телашца карактеристичног облика која се у једру могу уочити за време деобе. Најбоље се уочавају за време метафазе / митозе па се тада и изучавају и називају метафазни хромозоми.
Грађа метафазног хромозома
[уреди | уреди извор]Сваки метафазни хромозом се састоји од:
- две сестринске хроматиде које садрже по један молекул ДНК, и с обзиром да настају репликацијом, ти молекули су потпуно једнаки по садржају гена; зато се хроматиде називају сестринске;
- центромере или примарног сужења које спаја хроматиде.
Поред ових делова, специфичних за све хромозоме, понеки хромозоми могу имати и секундарно сужење. Акроцентрични хромозоми у хуманом кариотипу имају то сужење.
Врсте хромозома
[уреди | уреди извор]По положају центромере у хромозому разликују се:
- метацентрични хромозоми, код којих је центромера постављена медијално, а p и q краци су приближно исте дужине. У обу групу спадају хромозоми: 1, 3, 16, 19, 20.
- субметацентрични хромозоми, код којих је центромера постављана нешто ниже него што је то случај код метацентричних, па је p крак нешто краћи од q крака. У обу групу спадају хромозоми: 2, 4-12, 17, 18, X.
- акроцентрични хромозоми, код којих је центромера јако померена ка једном крају хромозома, а p крак далеко краћи од q крака. У ову групу спадају хромозоми: 13, 14, 15, 21, 22, Y.
- телоцентрични хромозоми, код којих се центромера постављена на самом крају хромозома, одликује их одсуство p крака. Налази се само код животиња.
Број хромозома
[уреди | уреди извор]Број хромозома је сталан и карактеристичан за сваку биолошку врсту и назива се кариотип.
Телесне (соматске) ћелије имају диплоидан (грч. diploos = двострук) број хромозома [обележава се као 2n]. Телесна ћелија човека има 46 хромозома или две гарнитуре по 23 хромозома, при чему једна гарнитура потиче од мајке, а друга од оца па се тако образује 23 пара хомологих хромозома.
Полне ћелије или гамети [код човека су то сперматозоиди и јајна ћелија] садрже упола мањи број хромозома у односу на телесне ћелије, назван хаплоидан [грч. haploos = једнострук] - обележен као n. Ако телесна ћелија има две, онда ће полна ћелија имати једну гарнитуру хромозома. Број хромозома у полним ћелијама човека је 23.
У наредној табели дат је број хромозома у телесним ћелијама неких еукариотских организама:
Врста | 2n | Врста | 2n |
---|---|---|---|
воћна мушица | 8 | богомољка | 14 |
ража | 24 | амфиоксус | 24 |
тибетанска лисица | 36 | хермелин | 44 |
домаћа мачка | 38 | домаћа свиња | 38 |
миш | 40 | пацов | 42 |
јастреб | 76 | сиријски хрчак | 44 |
мрки медвед | 74 | човек[1] | 46 |
горила, шимпанза[1] | 48 | домаћа овца | 54 |
слон[2] | 56 | говече | 60 |
магарац | 62 | коњ | 64 |
пас[3] | 78 | кокошка[4] | 78 |
златна рибица[5] | 100-104 | свилена буба[6] | 28 |
речни рак | 116 | шаран | 104 |
ћурка | 82 | гуштер | 46 |
Хромозоми човека
[уреди | уреди извор]Соматске ћелије човека садрже 46 хромозома или 23 пара хромозома.
Хроматин
[уреди | уреди извор]Хроматин се уочава у интерфазном једру (то је једро ћелије која није у деоби, већ се налази у интерфази ).
Галерија
[уреди | уреди извор]-
Ова слика приказује 96 хомологних хромозома насталих пуцањем лимфоцита током ћелијског циклуса.
-
Људски хромозоми током метафазе.
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б De Grouchy J (1987). „Chromosome phylogenies of man, great apes, and Old World monkeys”. Genetica. 73 (1-2): 37—52. PMID 3333352.
- ^ Houck ML, Kumamoto AT, Gallagher DS, Benirschke K (2001). „Comparative cytogenetics of the African elephant (Loxodonta africana) and Asiatic elephant (Elephas maximus)”. Cytogenet. Cell Genet. 93 (3-4): 249—52. PMID 11528120.
- ^ Wayne RK, Ostrander EA (1999). „Origin, genetic diversity, and genome structure of the domestic dog”. Bioessays. 21 (3): 247—57. PMID 10333734.
- ^ Burt DW (2002). „Origin and evolution of avian microchromosomes”. Cytogenet. Genome Res. 96 (1-4): 97—112. PMID 12438785.
- ^ Ciudad J, Cid E, Velasco A, Lara JM, Aijón J, Orfao A (2002). „Flow cytometry measurement of the DNA contents of G0/G1 diploid cells from three different teleost fish species”. Cytometry. 48 (1): 20—5. PMID 12116377.
- ^ Yasukochi Y, Ashakumary LA, Baba K, Yoshido A, Sahara K (2006). „A second-generation integrated map of the silkworm reveals synteny and conserved gene order between lepidopteran insects”. Genetics. 173 (3): 1319—28. PMID 16547103.
Литература
[уреди | уреди извор]- Туцић, Н, Матић, Гордана: О генима и људима, Центар за примењену психологију, Београд, 2002.
- Маринковић, Д, Туцић, Н, Кекић, В: Генетика, Научна књига, Београд
- Татић, С, Костић, Г, Татић, Б: Хумани геном, ЗУНС, Београд, 2002.
- Матић, Гордана: Основи молекуларне биологије, Завет, Београд, 1997.
- Ридли, М: Геном - аутобиографија врсте у 23 поглавља, Плато, Београд, 2001.
- Prentis S: Биотехнологија, Школска књига, Загреб, 1991.
- Думановић, Ј, Маринковић, Д, Денић, М: Генетички речник, Београд, 1985.
- Косановић, М, Диклић, В: Одабрана поглавља из хумане генетике, Београд, 1986.
- Лазаревић, М: Огледи из медицинске генетике, Београд, 1986.
- Швоб, Т. и сарадници: Основи опће и хумане генетике, Школска књига, Загреб, 1990.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- BioNet škola
- What Can Our Chromosomes Tell Us? (језик: енглески)
- Try making a karyotype yourself (језик: енглески)
- Kimballs Chromosome pages (језик: енглески)
- Chromosome News from Genome News Network (језик: енглески)
- European Chromosome 11q Network (језик: енглески)
- Eurochromnet (језик: енглески)
- Presenting chromosomes, their genes and syntenic loci graphically via the web (језик: енглески)
- Genographic Project Архивирано на сајту Wayback Machine (12. јул 2007) (језик: енглески)
- A Yahoo! group for Isodicentric 15 Архивирано на сајту Wayback Machine (12. март 2007) (језик: енглески)