Тарчизио Бурњич
Тарчизио Бурњич | |||
---|---|---|---|
![]() Бурњич (лево) у дуелу са Аргентинцем Ренеом Хаусменом на Светском првенству 1974. | |||
Лични подаци | |||
Надимак | Стена | ||
Датум рођења | 25. април 1939. | ||
Место рођења | Руда, Италија | ||
Датум смрти | 26. мај 2021.82 год.) ( | ||
Место смрти | Форте деи Марми, Италија | ||
Висина | 1,75 m | ||
Позиција | Одбрамбени играч | ||
Сениорска каријера | |||
Године | Клуб | Наст. | (Гол) |
1958—1960 1960—1961 1961—1962 1962—1974 1974—1977 |
Удинезе Јувентус Палермо Интер Наполи |
8 13 31 358 84 |
(0) (0) (1) (5) (0) |
Репрезентативна каријера | |||
1963—1974 |
![]() | 66 | (2) |
Тренерска каријера | |||
1978—1980 1980—1981 1981—1982 1982—1984 1984—1986 1986—1987 1987—1988 1988—1989 1989—1991 1991—1992 1992—1993 1994—1995 1996—1997 1997—1998 1998 1999 2000 2001 |
Ливорно Катанцаро Болоња Комо Ђенова Виченца Комо Катанцаро Кремонезе Салернитана Комо Ливорно Фођа Ђенова Лукезе Лукезе Тернана Пескара | ||
Тарчизио Бурњич (итал. Tarcisio Burgnich; Руда, 25. април 1939 — Форте деи Марми, 26. мај 2021) био је италијански фудбалер.
Биографија
[уреди | уреди извор]Провео је неколико година у Удинезеу, Јувентусу и Палерму, да би 1962. године прешао је у Интер из Милана, где је играо чак 12 сезона. За „нероазуре“ Бурњич је одиграо 467 утакмица, постигао 6 голова. Његова агресивна, моћна игра савршено се уклопила у систем такозваног „катанаћа” који је увео главни тренер Хеленио Херера.
Заједно са екипом Интера, освајао је четири пута Скудето, два пута Куп европских шампиона и два пута Интерконтинентални куп.
Са репрезентацијом Италије, освојио је Европско првенство 1968. године, а такође је учествовао на три узастопна светска првенства (1966, 1970, 1974). Укупно је играо 66 пута за државни тим и постигао 2 гола.[1]
После играчке каријере радио је као тренер у Болоњи, Ливорну, Фођи, Кремонезеу, Ђенови и Вићенци.
Био је познат по надимку „стена”.[2][3] Преминуо је 2021. године у Форте деи Марми.
Успеси
[уреди | уреди извор]Клуб
[уреди | уреди извор]Интер[4]
- Серија А: 1963, 1965, 1966, 1971.
- Куп европских шампиона: 1964, 1965.
- Интерконтинентални куп: 1964, 1965.
Наполи[4]
- Англо-италијански Лига куп: 1976.
- Куп Италије: 1976.
Јувентус[4]
Репрезентација
[уреди | уреди извор]Италија
- Европско првенство: 1968.
- Светско првенство: финале 1970.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Nazionale in cifre: Burgnich, Tarcisio”. FIGC.it (на језику: италијански). FIGC. Архивирано из оригинала 6. 3. 2005. г. Приступљено 20. 4. 2015.
- ^ „TUGA DO NEBA, UPRAVO SMO OSTALI BEZ JEDNOG OD NAJVEĆIH: Teške vesti, umrla je legenda”. Приступљено 26. 5. 2021.
- ^ „Ve lo ricordate Tarcisio Burgnich? Ecco come vive”. Il Corriere dello Sport (на језику: италијански). 2. 7. 2009. Архивирано из оригинала 3. 1. 2015. г. Приступљено 2. 1. 2015.
- ^ а б в „Burgnich, Tarcisio: la spada nella roccia”. Storie di Calcio (на језику: италијански). Приступљено 2. 1. 2015.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Тарчизио Бурњич на сајту FIFA (архива)
- Рођени 1939.
- Умрли 2021.
- Италијански фудбалери
- Италијански фудбалски репрезентативци
- Фудбалери Удинезеа
- Фудбалери Јувентуса
- Фудбалери Палерма
- Фудбалери Интера
- Фудбалери Наполија
- Одбрамбени играчи у фудбалу
- Фудбалери на Летњим олимпијским играма 1960.
- Фудбалери на Светском првенству 1966.
- Фудбалери на Европском првенству 1968.
- Фудбалери на Светском првенству 1970.
- Фудбалери на Светском првенству 1974.
- Фудбалери европски прваци
- Фудбалери Серије А
- Италијански фудбалски тренери
- Тренери ФК Болоња