Ојмјакон
Ојмјакон Оймякон | |
---|---|
![]() Поглед на Ојмјакон | |
Административни подаци | |
Држава | ![]() |
Федерални округ | Далекоисточни |
Република | Јакутија |
Становништво | |
Становништво | |
— 2012. | ![]() |
Географске карактеристике | |
Координате | 63° 27′ 39″ С; 142° 47′ 09″ И / 63.460833° С; 142.785833° И |
Временска зона | UTC+10:00 |
Апс. висина | 741 m |
Остали подаци | |
Градоначелник | Розалија Петровна Кондакова[1] |
Поштански број | 678752 |
Позивни број | +7 41154 |
Регистарска ознака | 14 |
ОКАТО код | 98239805001 |
Ојмјакон (рус. Оймякон, јак. Өймөкөөн) је село у Републици Саха у Русији, у далекоисточном делу Сибира у Ојмјаконском рејону. Најхладније је настањено место на нашој планети (најнижа измерена температура -71,2 °C) и налази се на левој обали реке Индигирке.[2] Овде живи око 500 становника, који се претежно баве сточарством и риболовом.[3] Од главног града Јакутије, Јакутска, Ојмјакон је удаљен око 1.100 km према истоку. Најближи регионални пут је Колимски ауто-пут удаљен око 32 km северозападно. Најближа суседна насеља су Хара-Тумул и Берег-Јурдја.
Порекло назива
[уреди | уреди извор]Место је добило име по Ојмјаконској реци чији је назив дошао од речи kheium из евенског језика, што би у слободном преводу значило — несмрзнута вода, место где рибе проводе зиму.[4] Према другом извору, упоредни речник тунгуских језика, наводи да име села значи залеђено језеро на неком од тунгуских језика.[5]
Географија
[уреди | уреди извор]Положај и рељеф
[уреди | уреди извор]Место Ојмјакон се налази у источном делу Сибира на обали реке Индигирке. Административно припада Јакутији (Република Саха), у оквиру Ојмјаконског улуса. Смештен је на свега три степена од поларног круга (66° 33‘ сгш). Предео се одликује заједницом тундре и тајге, а надморска висина места је 741 m.
Ојмјакон је смештен на Ојмјконском платоу који је омеђен Ојмјаконским планинама (3.003 м) на западу и југозападу и планином Тас Кистабит (2.341 м) на северу и североистоку.[6][7] Река Индигирка је са истока усекла своју долину и Ојмјаконску котлину.
Земљиште се залеђује до дубине од чак 1.500 m.[3] Како је Ојмјакон близу северног пола, дужина дана и ноћи током године изузетно варира — током децембра дан траје три, а у јуну 21 сат.
Клима
[уреди | уреди извор]Најспецифичнија одлика овог места је оштра континентална клима. Екстремно хладне зиме са средње топлим летима. Сунчев сјај је интензиван. Ојмјакон се сматра најхладнијим стално насељеним местом на свету, а назива се и „Пол хладноће“ северне хемисфере. Најнижа до сада измерена температура је –68 °C у метеоролошкој станици Томтор године 1933. Температура од -71,2 °C[8] забележена је на споменику у Ојмјакону. Током лета температуре могу достићи 25-30 °C, па је годишња амплитуда у овом месту већа од 100 °C.[9]
Клима Ојмјакона | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показатељ \ Месец | Јан. | Феб. | Мар. | Апр. | Мај | Јун | Јул | Авг. | Сеп. | Окт. | Нов. | Дец. | Год. |
Апсолутни максимум, °C (°F) | −16,6 (2,1) |
−15,3 (4,5) |
2,0 (35,6) |
11,7 (53,1) |
26,2 (79,2) |
31,1 (88) |
34,6 (94,3) |
33,1 (91,6) |
23,7 (74,7) |
11,0 (51,8) |
−2,1 (28,2) |
−6,5 (20,3) |
34,6 (94,3) |
Средњи максимум, °C (°F) | −42,5 (−44,5) |
−35,4 (−31,7) |
−20,8 (−5,4) |
−3,7 (25,3) |
9,1 (48,4) |
20,0 (68) |
22,7 (72,9) |
18,2 (64,8) |
8,9 (48) |
−9,2 (15,4) |
−30,7 (−23,3) |
−42,0 (−43,6) |
−8,8 (16,2) |
Просек, °C (°F) | −46,4 (−51,5) |
−42,0 (−43,6) |
−31,2 (−24,2) |
−13,6 (7,5) |
2,7 (36,9) |
12,6 (54,7) |
14,9 (58,8) |
10,3 (50,5) |
2,3 (36,1) |
−14,8 (5,4) |
−35,2 (−31,4) |
−45,5 (−49,9) |
−15,5 (4,1) |
Средњи минимум, °C (°F) | −50,0 (−58) |
−47,3 (−53,1) |
−40,0 (−40) |
−23,9 (−11) |
−4,7 (23,5) |
4,0 (39,2) |
6,2 (43,2) |
2,6 (36,7) |
−3,7 (25,3) |
−20,4 (−4,7) |
−39,3 (−38,7) |
−48,8 (−55,8) |
−22,1 (−7,8) |
Апсолутни минимум, °C (°F) | −65,4 (−85,7) |
−67,7 (−89,9) |
−60,6 (−77,1) |
−46,4 (−51,5) |
−28,9 (−20) |
−9,7 (14,5) |
−9,3 (15,3) |
−17,1 (1,2) |
−25,3 (−13,5) |
−47,6 (−53,7) |
−58,5 (−73,3) |
−62,8 (−81) |
−67,7 (−89,9) |
Количина падавина, mm (in) | 6 (2,4) |
7 (2,8) |
5 (2) |
6 (2,4) |
13 (5,1) |
34 (13,4) |
45 (17,7) |
39 (15,4) |
23 (9,1) |
14 (5,5) |
12 (4,7) |
8 (3,1) |
212 (83,5) |
Извор: КЛИМАТ ОЙМЯКОНА Погодка и Климат (pogoda.ru.net)[10] и Northern Hemisphere: Lowest Temperature (wmo.asu.edu)[11] |
Из приложене табеле се уочава да је највиша икада измерена температура у Ојмјакону износила 34,6 °C у јулу 2010. године, док је најнижа званична температура забележена 6. фебруара 1933. године и износила је -67,7 °C.[12] Средња годишња температура је -15,5 °C. Количина падавина је изузетно ниска и износи свега 212 милиметара годишње.[13]
Ветар ретко дува у Ојмјакону. Просечна брзина 1,2 м/с, а најчешће се јавља са запада и североистока.[14] Влажност ваздуха је висока и просечна годишња износи 71%. Највиша је у јануару 75%, а најнижа у јуну 59%.[15] Укупан број дана са снежним покривачем је 213, а најснежнији период је од октобра до априла. Просечна висина покривача у том периоду је 21 cm, а максимална измерена 51 cm (фебруар).[16] Просечна годишња облачност у Ојмјакону износи 6,5 десетина.[17]
Хидрографија
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Oymyakon_location.png/250px-Oymyakon_location.png)
Околина Ојмјакона је богата изворима топле воде. Главни водени ток је Индигирка, која тече са истока. Извире на Халканским планинама, тачније настаје од два мања тока — Тура Урјах и Тарин Јурах. Дугачка је 1.726 km и улива се у Источносибирско море. У периоду од октобра до маја површина реке се заледи. Погодна је за риболов будући да је богата врстама попут репушке, чира, муксуне, затим омуља и других врста.[18] Југоисточно од села налазе се и два већа језера — Бољшој и Мендерељах.[19]
Живи свет
[уреди | уреди извор]Предео је прекривен типичним представницима тундре (патуљасте врсте дрвећа) и тајге (четинари попут смрче, јеле, ариша и др).[20] На подручју Ојмјакона живи специфична врста коња који су сличним понијима по висини, а одликују се изузетно дугом длаком која их штити од хладноће током зиме.[3] Воде су богате рибом, а у шумама живе ирваси.[21]
Историја
[уреди | уреди извор]Међу првим истраживачима који су посетили овај део Сибира били су Семјон Дежњов и Михаил Страдухин у седамнаестом и Гаврил Саричев у осамнаестом веку. Матвеј Матвејевич Геденштром (1780—1845), естонски истраживач, споменуо је насеље Ојмјакон у свом путопису ка Новосибирским острвима, из прве половине 19. века.[22] Током 1920-их и 1930-их година Ојмјакон је било типично повремено насеље, где су своје уточиште тражили сточари и ловци на ирвасе.
Совјетска власт, у жељи да номадима обезбеди нормалне услове за живот и сталан боравак, изградила је трајно насеље. Током Другог светског рата у близини села изграђена је писта за слетање авиона на линији Аљаска-Сибир, која је успостављена на основу Закона о зајму и најму (програм снабдевања савезника за време рата од стране САД).[23] Ојмјаконски округ је формиран 1931. године, а 1954. административни центар премештен је у место Уст-Нера.[22] Данас је Ојмјакон стално насељено село.[21]
Становништво
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b5/Oymyakon_Map-sr.svg/250px-Oymyakon_Map-sr.svg.png)
2002. | 2010. |
---|---|
319[24] | 462[25] |
Према процени из 2012. године у Ојмјакону живи 512 становника, док је по подацима пописа из 2010. било 462 становника (230 мушкараца и 232 жене).[26] Према националном саставу из 2002. најбројнији су Јакути, а затим следе Руси.[27] Званични језици су руски и јакутски. Становништво се претежно бави сточарством, ловом и риболовом.[28] Због изузетно ниских температура узгајање житарица, и гајење воћа или поврћа није могуће, а у исхрани су, сходно томе заступљени дивљи плодови локалних биљних врста.[29] Међу локалним специјалитетима издвајају се млечни производи „хајак“ и „кјорчех“, који су слични путеру и сладоледу, као и најпознатије ојмјаконско јело — „строганина“ (остругана свеже залеђена риба).[30] За храну се људи углавном брину сами, јер се у месту налази само једна трговина са намирницама.[31] Захваљујући чистом ваздуху, здравој исхрани и чистој води, становници Ојмјакона су познати по дуговечности.[32] Управница села је Розалија Петровна Кондакова.
Привреда
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/A_Yakutian_horse_%289762345674%29.jpg/220px-A_Yakutian_horse_%289762345674%29.jpg)
Становништво Ојмјакона се највећим делом бави сточарством, тачније гајењем ирваса и дивљих коња. Осим тога заступљен је и риболов на реци Индигирки.[33] Околина места богата су налазиштима и рудницима злата који се експлоатишу.[34] Услед ниских температура у Ојмјакону нема мобилне телефоније и сигнала.[35] Туризам је развијен на бази климатске специфичности (најниже температуре), што је разлог доласка туриста.[36] Током 2012. године Ојмјакон је посетило 57 туриста од чега највише из Немачке и Енглеске.[37] Сваки посетилац у оквиру организоване туре добија „сертификат за боравак на Полу хладноће“.[38]
Инфраструктура
[уреди | уреди извор]Ојмјакон је мало место повезано локалним путевима са суседним насељима — Хара-Тумул и Терјут на северозападу, Очјугеј на југу и Томтор и Берег-Јурдја на југоистоку. У селу се налазе школе и обданиште, затим дом културе и спортски центар.[39] У источном делу се налази локална млекара и пилана. Јужно од села Томтор налази се аеродром Ојмјакон (ICAO код — UEMJ[40]), који је саграђен током Другог светског рата, а затворен је 1970-их година.[41] Има једну земљану писту дужине 1,9 km.[42] Општинска зграда се налази у центру Ојмјакона.[43]
Ојмјакон у медијима
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/6/69/RUS_%D0%9E%D0%B9%D0%BC%D1%8F%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D1%83%D0%BB%D1%83%D1%81_COA.jpg)
Ојмјакон се спомиње и појављује у бројним телевизијским серијама и емисијама:
- У епизоди „The Winter's Tale“ документарне серије Savage Skies из 1996. године метеоролог Ал Рокер посетио је Сибир и Ојмјакон.[44][45]
- У првој епизоди друге сезоне (епизода Сибир[46]) документарне серије „Најопаснији путеви на свету“ Ед Бирн и Енди Парсонс путују кроз Сибир.[47]
- Оксфордски географ Ник Мидлтон у својој телевизијској серији „Going to Extremes“ посетио је село и представио како мештани живе и преживљавају екстремне хладноће.[48]
- Камерман Џоф Мекли снимио је епизоду телевизијске серије „Dangerman“ (за Дискавери канал), у којој је провео ноћ у шатору и водио бика до извора по воду.[49][50]
- У епизоди „Hot and Cold“ Би-Би-Си-јеве серије Екстремни свет приказан је Ојмјакон као најхладније стално насељено место на свету.[51]
- У епизоди „Chilling Out“ аустралијске ТВ серије 60 минута водитељ Лајам Бартлет представља начин живота у Ојмјакону.[52]
- У епизоди „Russia: The Bull of Winter“ путописне ТВ серије Departures, путници Скот Вилсон и Џастин Лукач посетили су село, јахали ирвасе и до Пола хладноће.[53]
Познати становници
[уреди | уреди извор]За историју Ојмјакона важан је Николај Јосипович Кривошапкин (1832—1926), трговац, хуманиста и филантроп. Родио се у Тарин-Јурјахском округу (данас Ојмјаконски) 1832. године. Током живота и школовања стекао је богатство које је уложио у свој родни крај. Николај је био ктитор две цркве, дома културе, основне школе и библиотеке у Ојмјакону и околини. Умро је 1926. у 95 години живота.[54][55]
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „ОЙМЯКОН- ПОЛЮС ХОЛОДА”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „The coldest inhabited place on Earth”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ а б в „Ојмјакон: живот у најхладнијем насељу на планети”. Архивирано из оригинала 11. 4. 2014. г. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ Е. М. Поспелов. „Географические названия мира“. Москва, 1998. pp. 307.
- ^ Tsintsius, V. I. (1977), Сравнительный словарь тунгусо-маньчжурских языков : материалы к этимологическому словарю, 2, Leningrad: Nauka, pp. 361
- ^ „Энциклопедический словарь Яно-Оймяконское нагорье”. Архивирано из оригинала 27. 12. 2013. г. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Энциклопедический словарь Тас-Кыстабыт”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Полюса холода”. Газета „География“. Архивирано из оригинала 30. 05. 2012. г. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Природа”. Приступљено 30. 12. 2013.
- ^ „Погодка и Климат pogoda.ru.net”. Приступљено 22. 2. 2013.
- ^ „Northern Hemisphere: Lowest Temperature”. Архивирано из оригинала 20. 04. 2012. г. Приступљено 22. 2. 2013.
- ^ Climate of the USSR, issue 24, part I, Leningrad, 1956.
- ^ „КЛИМАТ ОЙМЯКОНА Осадки”. Приступљено 22. 2. 2013.
- ^ „КЛИМАТ ОЙМЯКОНА Повторяемость различных направлений ветра, %”. Приступљено 22. 2. 2013.
- ^ „КЛИМАТ ОЙМЯКОНА Влажность воздуха, %”. Приступљено 22. 2. 2013.
- ^ „КЛИМАТ ОЙМЯКОНА Снежный покров”. Приступљено 22. 2. 2013.
- ^ „КЛИМАТ ОЙМЯКОНА Облачность, баллов”. Приступљено 22. 2. 2013.
- ^ „Географическая энциклопедия Индигирка”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Топографска мапа Ојмјакона и околине”. Архивирано из оригинала 1. 5. 2013. г. Приступљено 4. 1. 2014.
- ^ Енциклопедијски атлас света, (2006), Моно и Мањана, Београд, pp. 125
- ^ а б „Oymyakon, the Coldest Inhabited Place on Earth”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ а б „История”. Приступљено 29. 12. 2013.
- ^ Lebedev, Igor Aviation Lend-Lease to Russia Nova Publishers. 1997.
- ^ Федеральная служба государственной статистики (21. 5. 2004). „Численность населения России, субъектов Российской Федерации в составе федеральных округов, районов, городских поселений, сельских населённых пунктов – районных центров и сельских населённых пунктов с населением 3 тысячи и более человек”. Всероссийская перепись населения 2002 года (на језику: руски). Федерални завод за статистику. Приступљено 4. 9. 2012.
- ^ Федеральная служба государственной статистики (2011). „Предварительные итоги Всероссийской переписи населения 2010 года (Прелиминарни резултати националног пописа становништва 2010)”. Всероссийская перепись населения 2010 года (на језику: руски). Федерални завод за статистику. Приступљено 4. 9. 2012.
- ^ ВПН-2010. Якутия. Таб. 5. Численность населения по районам, городским и сельским населенным пунктам
- ^ „Всероссийская перепись населения 2002 года. Национальный состав населения по регионам России”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Oymyakonsky, vt.Ust-Nera”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Returning to Siberia, part 2 - Oymyakon”. Приступљено 17. 4. 2013.
- ^ „Ојмјакон: живот у најхладнијем насељу на планети”. Архивирано из оригинала 11. 4. 2014. г. Приступљено 4. 3. 2014.
- ^ „Мало село у Сибиру, a велика зима: У топлом дому живи се и на минус 50”. Приступљено 17. 2. 2018.
- ^ „Welcome to the coldest village on Earth where the temperature can hit -71.2C, mobiles don't work... but homes still have outside toilets”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Natural resources”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Minerals”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „The Coldest Inhabited Place on Earth: Oymyakon, Russia”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Oymyakon – General Information”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Foreignerv visited Pole of Cold - Oymyakon” (PDF). Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „What is the standard tour to the Pole of Cold?”. Приступљено 27. 12. 2013.
- ^ „БОРОГОНСКИЙ 1-й наслег”. Архивирано из оригинала 30. 05. 2012. г. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Oymyakon Airport profile”. Архивирано из оригинала 04. 01. 2014. г. Приступљено 4. 1. 2014.
- ^ „UEMJ”. Приступљено 4. 1. 2014.
- ^ „Oymyakon (UEMJ) Sakha, Russian Federation”. Приступљено 4. 1. 2014.
- ^ „Oymyakon – General Information (See plan)”. Приступљено 20. 2. 2013.
- ^ „Savage Skies: The Winter's Tale (1996)”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Savage Skies”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „World's Most Dangerous Roads imdb”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Siberia Series 2 Episode 1 of 3”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Going to Extremes: Cold”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Expedition to Oymyakon, Siberia - Russia January 2004”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Cold Pole of North”. Архивирано из оригинала 06. 06. 2013. г., Yakutia Travel, Приступљено фебруар 2010.
- ^ „Extreme World: Hot and Cold”. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Channel Nine Australia - 60 Minutes - Chilling Out”. Архивирано из оригинала 02. 04. 2015. г. Приступљено 26. 12. 2013.
- ^ „Episode guide, season 3”. Архивирано из оригинала 08. 02. 2018. г. Приступљено 17. 2. 2018.
- ^ „Купец – меценат Н. О. Кривошапкин”. 17. 2. 2018.
- ^ „Николай Осипович Кривошапкин”. Ykt.ru. 28. 10. 2012. Приступљено 17. 2. 2018.
Литература
[уреди | уреди извор]- „Енциклопедијски атлас света“, (2006), Моно и Мањана, Београд. ISBN 978-86-84413-43-9.
- Е. М. Поспелов, (1998) „Географические названия мира“, Москва. ISBN 978-5-17-001389-0.
- Tsintsius, V. I. (1977), „Сравнительный словарь тунгусо-маньчжурских языков : материалы к этимологическому словарю“, 2, Leningrad: Nauka. ISBN 978-0-7522-2016-1.
- Lebedev, Igor (1997) „Aviation Lend-Lease to Russia“, Nova Publishers. ISBN 978-1-56072-417-9.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dd/Wikivoyage-Logo-v3-icon.svg/40px-Wikivoyage-Logo-v3-icon.svg.png)
- ОЙМЯКОН- ПОЛЮС ХОЛОДА (језик: руски)
- „Ојмјакон: живот у најхладнијем насељу на планети”. Архивирано из оригинала 11. 04. 2014. г. (језик: српски)
- Експедиција Ојмјакон 1996/97 (језик: енглески)
- Мапа Ојмјакона (језик: енглески)
- Видео репортажа Скај њуза о Ојмјакону (језик: енглески)
- „Живот у Ојмјакону AskYakutia.com”. Архивирано из оригинала 29. 08. 2009. г. (језик: енглески)
- „Russia: The Bull of Winter Season 3 Episode 2 Departures”. Архивирано из оригинала 16. 11. 2012. г. (језик: енглески)
- Ојмјакон - основне информације (језик: енглески)
- Пол хладноће - Експедиција (Ојмјакон) (језик: енглески)