Portici
Portici | |||
![]() | |||
A portici királyi palota homlokzata | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Campania | ||
Megye | Nápoly (NA) | ||
Frazionék | Bellavista | ||
Irányítószám | 80052 és 80055 | ||
Körzethívószám | 081 | ||
Forgalmi rendszám | NA | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 52 054 fő (2023. jan. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 14 726 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 29 m | ||
Terület | 4 km² | ||
Időzóna | CET (UTC+01:00) | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Elhelyezkedése Nápoly térképén | |||
Portici weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Portici témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Portici község (comune) Olaszország Campania régiójában, Nápoly megyében.
Fekvése
[szerkesztés]Nápolytól 8 km-re délkeletre fekszik. Határai: Ercolano, Nápoly és San Giorgio a Cremano.
Története
[szerkesztés]Területét már valószínűleg a rómaiak is lakták. A címerében három betű van: Q P A, amelyet a lakosok rövidítésnek tartanak, egy római polgár, Quintus Portius Aquila nevét sejtik mögötte, akinek – feltételezhetően – villája volt itt, s ennek területén keletkezett a település. Az első régészeti leletek alapján története a kora középkorra (728-ra) vezethető vissza. A település ekkor a Caraffa és Migliano nemesi családok birtoka volt. 1415-ben II. Johanna nápolyi királynő a kedvesének, Giovanni Caracciolónak adományozta. A Vezúv 1631-es kitörése a települést súlyosan megrongálta.
Virágkorát III. Károly uralkodása idején élte, amikor a király elrendelte egy új palota építését. Ugyanaebben az időben kereskedelme is fellendült a hajózás fejlődésének valamint a Porto Borbonico del Granatello (Granatellói Bourbon kikötő) megépítésének köszönhetően. 1839-ben megépült Olaszország első vasútvonala, amely Porticit kötötte össze Nápollyal. A 7,5 km hosszú távolságot 11 perc alatt tették meg az első vonatok.
II. Ferdinánd király az 1840-es években egy vasúti üzemet alapított Pietrarsában, amely hosszú időkön át gyártott vasúti gördülőanyagokat valamint hajómotrokat. Pietrarsa negyed ma Nápolyhoz tartozik, az egykori üzemet pedig vasúttörténeti múzeummá alakították át.
1860-ban Két Szicília Királysága beolvadását követően, Portici is az új Olasz Királyság része lett. 1873-ban a megüresedett királyi palotát átvette a Nápolyi Egyetem, amely itt rendezte be a mezőgazdasági karát.
Napjainkban a gazdaság nagy részét a mezőgazdaság adja. Egykori kikötője sokat veszített jelentőségéből, forgalma jelentősen lecsökkent.
Népessége
[szerkesztés]A népesség számának alakulása:
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/hu/timeline/ctftomjct861cksxphsdn95cs47453z.png)
Fő látnivalói
[szerkesztés]- Portici királyi palota és a botanikus kert
Jegyzetek
[szerkesztés]Források
[szerkesztés]- Blanchard, Paul. Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company (2007). ISBN 9781905131181
- Comuni-Italiani
- Italy World Club
További információk
[szerkesztés]A Wikimédia Commons tartalmaz Portici témájú kategóriát.