Grósz Emil
Grósz Emil | |
![]() | |
Született | 1865. szeptember 30. Nagyvárad |
Elhunyt | 1941. december 8. (76 évesen) Budapest |
Állampolgársága | magyar |
Nemzetisége | magyar |
Gyermekei | Grósz István |
Szülei | Grósz Albert |
Foglalkozása | orvos, szemész, egyetemi tanár |
Iskolái | Budapesti Tudományegyetem (–1887, orvostudomány) |
Sírhelye | Fiumei Úti Sírkert (29/2-4-19) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Grósz Emil témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Grósz Emil (Nagyvárad, 1865. szeptember 30. – Budapest, 1941. december 8.[1]) orvos, szemész. A magyarországi szemészet jelentős alakja, több szembetegség kórtani leírása és gyógykezelésének kidolgozása fűződik a nevéhez. Három évtizeden keresztül, 1905 és 1936 között töltötte be a Budapesti Tudományegyetem I. számú szemklinikájának igazgatói tisztét.
Többgenerációs szemészdinasztia tagja: nagyapja Grósz Frigyes (1798–1858), apja Grósz Albert (1819–1901), fia pedig Grósz István (1909–1985) volt. Nagyapja még zsidó vallású, ő maga pedig konvertita, azaz áttért volt.[2]
Életútja
[szerkesztés]Középiskoláit szülővárosában végezte, majd 1882-től a Budapesti Tudományegyetem orvostudományi karán tanult. 1887-ben szerzett orvosi oklevelet és középiskolai egészségtan-tanári képesítést, ezt követően az egyetemi szemklinika gyakornoka lett. 1888-ban külföldi tanulmányutat tett, s ugyanebben az évben nevezték ki a szemklinika tanársegédévé, később adjunktusává. 1893–1894-ben, Schulek Vilmos távollétében a klinika igazgatóhelyettesi feladatait látta el, 1894-ben pedig magántanárrá habilitált az elméleti és gyakorlati szemtükrözés tárgykörében. 1900-ban nyilvános rendkívüli tanári kinevezést kapott a fővárosi egyetemen.
Oktatómunkájával párhuzamosan 1900 és 1904 között előbb a Szent János, majd a Szent István, illetve a Szent Rókus Kórház szemész főorvosaként tevékenykedett. Időközben 1903-ban trachomaügyi kormánybiztossá nevezték ki, ezt a tisztséget 1918-ig látta el. 1905-ben a Budapesti Tudományegyetemen a szemészet nyilvános rendes tanárává lépett elő, egyúttal az I. számú szemklinika igazgatójává nevezték ki Schulek Vilmos betegeskedése miatt. Ez utóbbi tisztséget egészen 1936. évi nyugdíjazásáig betöltötte. Schulek 1905-ben bekövetkezett halála után szemészprofesszorrá nevezték ki. Az 1914/1915-ös tanévben az orvostudományi kar dékáni feladatait is ellátta. A Tanácsköztársaság leverésekor több tanárt, így Grósz Emilt is átmenetileg elmozdították az egyetem karáról. Házastársa felvinci Takáts Margit[3] volt.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Gr%C3%B3sz_Emil_s%C3%ADrja%2C_2012.jpg/250px-Gr%C3%B3sz_Emil_s%C3%ADrja%2C_2012.jpg)
Munkássága
[szerkesztés]A szemészet több ágában jelentős eredményeket ért el, diagnosztikával, patológiával, sebészettel és terápiával egyaránt foglalkozott. Behatóan vizsgálta degeneratív szemlencse-elváltozások (szürke és zöld hályog), a szivárványhártya- (iritis) és a szaruhártya-gyulladás (keratitis), a retinaleválás (ablatio retinae), a retinadaganat (glioma retinae), a tábeszes látóideg-sorvadás (tabes optica), a pangásos pupilla, az üvegtestgyulladás (hyalitis) kórtanát, de foglalkozott a kancsalság és a vakság patológiájával is. Több szemészeti műtéti eljárást dolgozott ki, világszerte elterjedt az öregkori szürke hályog általa bevezetett sebészeti kezelése. Kormánybiztosként sokat tett a népbetegségként számon tartott fertőző kötőhártya-gyulladás, a trachoma leküzdéséért.
Jelentős tevékenységet fejtett ki a tudományszervezés és az orvostovábbképzés terén. Tudományos kapcsolatokat épített ki több külföldi szemészeti intézménnyel és társasággal. A budapesti szemklinikát elismert iskolává és tudományos műhellyé fejlesztette. Maga a klinika is az ő irányítása mellett költözött át 1908-ban egy új épületbe (Mária utca), illetve az Üllői úti klinikai telep felépítését is ő érte el. Az országban ezenkívül is több szemkórházat és kórházi szemosztályt létesített. Személyében tisztelik a magyarországi intézményes szemorvosképzés megteremtőjét.
Az Orvosi Hetilap mellékletének, a Szemészet című folyóiratnak a szerkesztője volt, illetve 1911-ben az Orvosképzés alapító társszerkesztője lett. Ez utóbbi, a tanfolyamok programja mentén haladó lapot 1938-ig szerkesztette Scholtz Kornéllal közösen. Állandó munkatársa volt nemzetközi szemészeti folyóiratoknak, például a Zeitschrift für Augenheilkunde és az Archiv für Augenheilkunde című szaklapoknak is. Hoor Károllyal szerkesztett háromkötetes szemészeti monográfiája, önálló kötetei és egyetemi jegyzetei mellett szaktanulmányai jelentek meg a fenti folyóiratok mellett az Egészség, a Budapesti Szemle, az Egyetértés és a Magyar Orvosi Archívum lapjain.
Élete vége felé önéletrajzot írt Ötven év munkában címmel.
Sírhelye a Kerepesi temetőben először az 50. parcellában, majd a 47. parcellában volt. Mai sírja a Fiumei Úti Sírkert 29/2-es parcellájában, a 4-19. sírhelyen található, ahol feleségével és 34 éves korában elhunyt világbajnok teniszező fiával, Takáts (Grósz) Imrével (1896–1931),[4][5] valamint az ugyancsak szemész főorvossá, egyetemi oktatóvá vált fiával, Grósz Istvánnal (1909–1985) nyugszik.
Társasági tagságai és elismerései
[szerkesztés]1905-től 1919-ig töltötte be elsőként a Magyar Szemorvostársaság elnöki tisztét, melynek egyben alapító tagja is volt. Emellett 1911-től alelnöke, 1926-tól pedig tíz éven át elnöke volt a Vallás- és Közoktatásügyi Minisztérium által 1912-ben is elismert Orvosi Továbbképzés Központi Bizottságának (a bizottságot 1936-ban megszüntették). Aktívan részt vett nemzetközi szemészeti társaságok munkájában is, tagja volt a heidelbergi Német Szemészeti Társaságnak (Deutsche Ophthalmologische Gesellschaft), a Francia Szemészeti Társaságnak (Société Française d’ophtalmologie) és az Egyesült Királyság Szemészeti Társaságának (Ophthalmological Society of the United Kingdom).
1909-ben Budapesten nemzetközi orvosi kongresszust tartottak, melynek főtitkára lett. A kongresszuson végzett tevékenységéért jutalmul magyar királyi udvari tanácsosi tisztséget kapott.
Tudományos érdemei elismeréseként 1930-ban Corvin-koszorút vehetett át, 1932-ben pedig a Lyoni Egyetem díszdoktorává avatták.
1933-ban Kaczvinszky János-plakettel jutalmazták az orvostovábbképzés terén szerzett érdemei elismeréséül.[6][7]
Főbb művei
[szerkesztés]- Jelentés a Nagyváradi Szemgyógyintézet 50 éves működéséről: 1830–1855 és 1858–1882. Nagyvárad. 1886.[8]
- Szemészeti diagnostica. Budapest. 1893.
- A vasúti alkalmazottak látásáról. Budapest. 1895.
- Az egyetemek magántanári intézménye: előadás. Budapest. 1896.
- Előadások a szemtükrözésről. Budapest. 1897.
- A szembajok összefüggése a szervezet egyéb betegségeivel: : egyetemi előadások vázlata. Budapest. 1900. (Hoór Károllyal)
- Az orvosképzés új rendje Magyarországon és külföldön. Budapest. 1902.
- A szem vizsgálásának módszerei: : egyetemi előadások vázlata. Budapest. 1902.
- A trachomaellenes védekezés alapelvei. Budapest. 1903.
- A sympathiás szemgyuladás: : a Budapesti Kir. Orvosegyesület 1903. január 10-iki ülésén tartott előadás. Budapest. 1903.
- Magyarország szemklinikái, szemkórházai és szemészeti osztályai. Budapest. 1904.
- Az orvosképzésről: Előadás. Budapest. 1906.[9]
- A glaucoma: Gyakorló orvosok számára tartott előadás. Budapest. 1907.
- A szemészet kézikönyve I–III. Budapest. 1910–1911. (Hoor Károllyal közösen szerkesztve)
- A trachoma. Budapest. 1910.
- A szemészet újabb haladása: öt előadás. Budapest. 1912.
- A budapesti Királyi Magyar Tudomány-Egyetem 1. számú Szemklinikájának működése az 1904-1913-ig terjedő tiz év alatt. Budapest. 1914.
- Az orvosi tudomány a háborúban. Budapest. 1915. (= Hadi Beszédek, 13.)
- A szemészet békében és háborúban: Előadás. Budapest. 1917.
- Indikation der Zyklodyalise. Heidelberg. 1924.
- Előadások, beszédek, tanulmányok, 1900-1925. Budapest. 1925.
- The operative treatment of glaucoma. (Archives of Ophthalmology, 1931 március).
- Extraction of senile cataract. Budapest. 1931.
- Postgraduate medical work in Hungary. Budapest. 1933.
- Bericht über die Tätigkeit der Universitäts Augenklinik No. I. in den Jahren 1904-1935. Budapest. 1935. Online
- Ötven év munkában. Budapest. 1939.
További művei
[szerkesztés]- A rövidlátás operálása : a Budapesti Kir. Orvosegyesületben 1897. november 13-án tartott előadás. Budapest. 1898.[10]
- A magyar orvosok és természetvizsgálók 1846-iki és 1847-iki vándorgyülésein szemkórházak létesítése érdekében tett indítvány [collig. 7.] : A Szabadkai vándorgyülés alkalmából. Budapest. 1899.[11]
- A szem tuberculosisa. (Orvosképzés, 1913).
- L'enseignement de la médecine et l'enseignement médical complémentaire en Hongrie: Rapport présenté à la Conférence Internationale de Londres août 1913. Budapest. 1913.[12]
- A harctéri szemsérülésekről és megvakulásokról : Az országház delegatio-üléstermében 1915. évi április hó 16-án tartott előadás syllabusa (vázlata). Budapest. 1915.[13]
- A trachomaellenes védekezés. (Orvosi Hetilap. 1924).
- Az egyetemek múltja és jövője. (Budapesti Szemle, 1927).[14]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 965/1941. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2019. december 12.)
- ↑ Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 323–324. o. Online elérés
- ↑ Margit Takáts de felvincz (1873–1927) adatai a geni.com oldalán.
- ↑ Hétfőn délután temetik Takáts Imrét, az egyetlen magyar teniszezőt, aki Kehrlinget le tudta győzni. Nemzeti Sport, 1931-07-12. 131. szám, 6. o.
- ↑ Takáts Imre gyászjelentése
- ↑ A MOOSz Békés megyei Fiókja... Orvosi Hetilap 77. évfolyam 19. szám, 1933. május 13. (arcanum.com)
- ↑ Varannai Gyula: Magyar orvosi jutalomérmék, Palla Ákos szerk.: Az Országos Orvostörténeti Könyvtár közleményei 38-39., library.hungaricana.hu - 1966.
- ↑ Ez volt az első figyelemre méltó írása. A Nagyváradi Szemgyógyintézetet alapító nagyapja tevékenységével foglalkozott benne.
- ↑ Ugyanabban az évben németül is megjelent Über die ärztliche Ausbildung : : Antrittsvorlesung, gehalten an der K. Ung. Universitäts-Augenklinik in Budapest am 18. September 1905 címmel.
- ↑ Megjelent az Orvosi Hetilap 42. évf. 1. számának különlenyomataként az Orvosi Hetilap Tudományos Közleményei sorozatban.
- ↑ Megjelent az Orvosi Hetilap 42. évf. 1. számának különlenyomataként az Orvosi Hetilap Tudományos Közleményei sorozatban. Ezen az ülésen felvetette, hogy több szemkórház kellene, mert szemkórházak létesítése terén a többi kórházhoz képest is lemaradt Magyarország.
- ↑ Ugyanabban az évben a Budapesti Szemle 442. számában is megjelent A londoni XVII. nemzetközi orvosi congressus címmel.
- ↑ Ebből 1915-ben nyomtatott német nyelvű példány is van Augenverletzungen, Augenkrankheiten und Erblindungen im Kriege : Grundriss (syllabus) des am 7. Oktober 1915 gehaltenen Vortrages am 25. feldärztlichen Abend des Vereines ostschlesischer Ärzte in Teschen címmel.
- ↑ Már 1926-ban kiadott egy négyoldalas vázlatot az egyetemek történetéről és kilátásairól Az egyetemek múltja, jelene és jövője címmel. Az 1927-ben közzétett tanulmány viszont már 29 oldalas volt.
Források
[szerkesztés]- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (Fa–Gwóth). Budapest: Hornyánszky. 1894.
- Révai nagy lexikona IX. kötet (Gréc–Herold). Budapest: Révai Testvérek Irodalmi Intézet Részvénytársaság. 1913. 34. o. Online hozzáférés
- Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. 625. o.
- Tanulmányok és arcképek a magyar medicina múltjából. In Bíró Imre: Adatok az újkori magyar szemészet fejlődéséhez. Budapest: Medicina Könyvkiadó Vállalat. 1988. 96–97. o. arch Hozzáférés: 2013. november 26.
- Magyar nagylexikon VIII. (Ff–Gyep). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 1999. 838. o. ISBN 963-85773-9-8
- Új magyar életrajzi lexikon II. (D–Gy). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2001. 1113–1114. o. ISBN 963-547-414-8
- Tanévkönyv: Semmelweis Egyetem. 2013/2014. 4., 8-9., 127. p.
További irodalom
[szerkesztés]- Grósz Emil dr. egyetemi tanár 70-ik születésnapja és egyetemi nyilvános rendes tanárságának harmincadik évfordulója alkalmából tartott beszédek. Budapest. 1936.
- Bíró Imre: Grósz Emil és orvostudományunk nemzetközi kapcsolatai. In: Orvosok Lapja 1945.
- Bíró Imre: Egy klinika nem halhat meg: Grósz Emil arcképéhez. Budapest. 1964.
- Kerekes István: Grósz Emil. In: Élővilág 1965. 6. sz.
- Bíró Imre: Grósz Emil emlékezete. In: Orvosi Hetilap 1990.
- Bíró Imre: Grósz Emil harca a szembajok ellen. In: Vakok Világa 1993.