Parikkala
Parikkala | |
---|---|
![]() |
![]() |
sijainti |
|
Sijainti | |
Maakunta | Etelä-Karjalan maakunta |
Seutukunta | Imatran seutukunta |
Kuntanumero | 580 |
Hallinnollinen keskus | Kangaskylä |
Perustettu | 1635 |
Kuntaliitokset |
Saari (2005) Uukuniemi (2005) |
Kokonaispinta-ala |
760,71 km² 155:nneksi suurin 2022 [1] |
– maa | 591,91 km² |
– sisävesi | 168,80 km² |
Väkiluku |
4 366 184:nneksi suurin 31.12.2023 [2] |
– väestötiheys | 7,38 as./km² (31.12.2023) |
Ikäjakauma | 2020 [3] |
– 0–14-v. | 10,2 % |
– 15–64-v. | 49,1 % |
– yli 64-v. | 40,8 % |
Äidinkieli | 2023 [4] |
– suomenkielisiä | 96,7 % |
– ruotsinkielisiä | 0,2 % |
– muut | 3,1 % |
Kunnallisvero |
9,50 % 53:nneksi suurin 2024 [5] |
Kunnanjohtaja | Mervi Pääkkö |
Kunnanvaltuusto | 27 paikkaa |
2021–2025[6] • Kesk. • Muut • Kok. • PS • SDP • KD • Vihr. |
10 8 3 2 2 1 1 |
parikkala.fi |
Parikkala on Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Karjalan maakunnassa. Kunnassa asuu 4 366 ihmistä,[2] ja sen pinta-ala on 760,71 km², josta 168,80 km² on vesistöjä.[1] Väestötiheys on 7,38 asukasta/km². Uusi laajempi Parikkalan kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2005 yhdistämällä Parikkalan, Saaren ja Uukuniemen kunnat.
Parikkalan naapurikunnat ovat Kitee, Rautjärvi, Ruokolahti ja Savonlinna.
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/Parikkala.vaakuna.1956.svg/120px-Parikkala.vaakuna.1956.svg.png)
Esihistoria
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Simpelejärven ympärillä sijaitseva Parikkala on Salpausselkien välistä runsasjärvistä mäki- ja harjuselänneseutua. Parikkalasta on löydetty yksi kivikautinen asuinpaikka ja jokunen esine sekä pronssikautisia esineitä. Pysyvä asutus muodostui 1400–1500-luvulla. Alueen kehitykseen ovat vaikuttaneet merkittävästi monet rajankäynnit Pähkinäsaaren rauhasta (1323) Pariisin rauhaan (1947).
Novgorod ja Ruotsi
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Pähkinäsaaren rauhassa Parikkalan alue tuli kuulumaan Novgorodiin. Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500 mainitaan Parikkalan alueelta Joukion, Tyrjän ja Koitsanlahden kylät, jotka kuuluivat Kurkijoen pogostaan.[7] Stolbovan rauhassa vuonna 1617 Käkisalmen lääniin kuulunut alue siirtyi Venäjältä Ruotsille.
Joukio
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Stolbovan rauhansopimuksen solmimisen jälkeen Kurkijoen ortodoksisen seurakunnan Sammatlammin ja Tyrjän kappeleista tuli Joukion evankelis-luterilainen seurakunta.[7] Ensimmäinen luterilainen kirkko paikkakunnalla tiedetään olleen 1617, ja oma pappi mainitaan ensimmäisen kerran 1632.[8] Sammatlammin ja Tyrjän ortodoksiset kappeliseurakunnat jatkoivat toimintaansa noin vuosisadan ajan hiipuen vähitellen kokonaan.[9]
Vuonna 1652 perustettiin Joukion ja Uukuniemen alueelle Nyborgin kreivikunta, joka lakkasi vuonna 1680.
Ortodokseja painostettiin kääntymään luterilaisiksi, ja monet alueen ortodoksisista asukkaista muuttivat itään, pakoon Ruotsin harjoittamaa luterilaistamista. Ortodoksien tilalle muutti savolaisia luterilaisia talonpoikia ja muualta Suomesta tulleita, jotka saivat verohelpotuksin hoidettavakseen Moskovan suuriruhtinaskunnan puolelle siirtyneiden ortodoksien entiset maatilat. Verohelpotusten lisäksi toinen etu oli se, ettei Käkisalmen läänissä suoritettu sotaväenottoa, jolloin talonpoikaisväestö oli asevelvollisuudesta vapaa Käkiselmen läänin osalta.[9] Käkisalmen lääni kuului Inkerinmaan kenraalikuvenementtiin, ja sitä kohdeltiin Ruotsin kuningaskunnan voittomaana, jonka aatelittomilla asukkailla ei ollut oikeutta lähettää valtiopäivämiehiä Ruotsin valtiopäiville.[9]
Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 Joukio palautettiin Venäjän yhteyteen. Tämän jälkeen pitäjä kuului Vanhaan Suomeen, joka liitettiin Suomen autonomiseen suuriruhtinaskuntaan vuonna 1812.
Parikkala
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/30/Parikkalan_saha_Karjalan_Mets%C3%A4tuote_Oy_1951.jpg/250px-Parikkalan_saha_Karjalan_Mets%C3%A4tuote_Oy_1951.jpg)
Seurakunnan neljäs kirkko valmistui vuonna 1817 Parikka-nimisen talonpojan maalle, minkä jälkeen pitäjää ja seurakuntaa alettiin kutsua Parikkalaksi.[7] Pitäjä on tullut myöhemmin tunnetuksi muun muassa lukuisista meijereistään. Parikkalan eteläosasta muodostettiin Simpeleen kunta vuonna 1923 ja pohjoisosasta Saaren kunta vuonna 1929[7] Viime sotien seurauksena Parikkalan alueesta noin 1/3 (293 km²)[7] jäi Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle ja alueen 2 556 asukasta joutuivat jättämään kotinsa.[10] Luovutettu alue käsitti Lamminsalon ja Koitsansalon kylät, Syväoron asemanseudun sekä osia Lamminkylän, Poutalan ja Tyrjän kylistä.[7] Vuonna 1945 siirrettiin Innasennurkka ja Kaljusenkylä Parikkalasta Simpeleeseen.[7]
Maantiede ja luonto
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Parikkalan kunta sijaitsee Kaakkois-Suomessa, Etelä-Karjalan maakunnan koilliskärjessä. Pääosa kunnasta sijaitsee Salpausselkien väliin jäävässä kumpuilevassa maastossa, ja sen maalaismaisemaa luonnehtivat metsät, harjut, mäet, pellot ja järvet. Parikkalassa on 1700–1900-luvuilla hankittu uutta viljelymaata järvenlaskulla.[11][12]
Suurin osa Parikkalasta kuuluu Hiitolanjoen vesistöalueeseen, joka on harvoja Suomeen ulottuvia Laatokan valuma-alueeseen kuuluvia vesistöalueita. Aiemman Uukuniemen kunnan alue kuitenkin kuuluu Vuoksen vesistöalueeseen ja Saimaan valuma-alueeseen. Parikkalan suurimpia järviä ovat Simpelejärvi ja Pyhäjärvi, joista edellinen kuuluu Hiitolanjoen ja jälkimmäinen Vuoksen vesistöalueeseen.[13] Historiallisesti Parikkala on kuulunu Laatokan Karjalaan.[14] Simpelejärveen kuuluva, umpeenkasvanut Siikalahti on Suomen merkittävimpiä lintukosteikkoja, jossa on tavattu noin 250 erilaista lintulajia, 900 perhoslajia ja useita harvinaisia kasvilajeja.[15]
Parikkalan alueella sijaitsee niin ikään Pieni Rautjärvi, Tyrjänjärvi, Suuri Rautjärvi ja yli sata muuta vähintään hehtaarin laajuista järveä. Yli neliökilometrin laajuisia järviä on yksitoista.[16]
-
Siikalahti on Simpelejärveen kuuluva lahti ja yksi Suomen tärkeimmistä lintukosteikoista.
-
Parikkalan keskustan raittia kirkolle päin katsottuna.
-
Maalaismaisemaa Parikkalassa.
Politiikka ja hallinto
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kunnan valtapuolue on ollut keskusta, ja kunnanhallitusta on johtanut koko 2000-luvun keskustalainen Ari Berg. Kunnanjohtaja on Vesa Huuskonen, joka on ammattisotilas ja löytyi tehtävään pitkän etsinnän jälkeen. Edellinen kunnanjohtaja Hans Olander lähti kunnanjohtajan paikalta sekavien vaiheiden jälkeen, ja hänen seuraajakseen ei ollut juuri hakijoita.[17]
Kunnanjohtajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Alpo Kosunen –2008 (ennen kuntaliitosta Saaren kunnanjohtaja)[18]
- Hans Olander 2009–2013
- Vesa Huuskonen 2014–2022
- Mervi Pääkkö (2024)
Väestö
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/Parikkala_pit%C3%A4j%C3%A4t.svg/250px-Parikkala_pit%C3%A4j%C3%A4t.svg.png)
Vuoden 2017 lopussa Parikkalassa oli 4 969 asukasta, joista 2 210 asui taajamissa, 2 711 haja-asutusalueilla ja 48:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Parikkalan taajama-aste on 44,9 %.[19] Parikkalan taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:[20]
# | Taajama | Väkiluku (31.12.2017) |
---|---|---|
1 | Parikkalan kirkonkylä | 1543 |
2 | Särkisalmi | 415 |
3 | Akonpohja | 252 |
Parikkalan kirkonkylä on kunnan keskustaajama. Vuonna 2017 siellä asui vajaa kolmannes parikkalalaisista. Keskustaajama sijaitsee Valtatie 6:n ja Karjalan radan varrella sekä Simpelejärven rannalla. Keskustaajamassa sijaitsee muun muassa Parikkalan kirkko, rautatieasema ja suuri osa kunnan palveluista. Matkaa Parikkalan kirkonkylältä on Imatralle 60 km, Savonlinnaan 60 km, Lappeenrantaan 95 km ja Joensuuhun 140 km. Parikkalan pienin taajama, Akonpohja, oli entisen Saaren kunnan keskustaajama.
Kylät
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Akonpohja, Honkakylä, Intsilä, Joukio, Järvenpää, Kangaskylä, Kaukola, Kesusmaa, Kinnarniemi, Kirjavala, Koitsanlahti, Kummunkylä, Lamminkylä, Maironiemi, Melkoniemi, Mikkolanniemi, Mäntylahti (Mentalahti) - eli Särkisalmi, Niukkala, Oravaniemi, Poutala, Rantakylä, Rasvaniemi, Rautalahti, Saarenkylä, Savikumpu, Tarnala, Tiviä, Tyrjä ja Uukuniemi.
Väestönkehitys
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Parikkalan väestönkasvu on negatiivista. Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Nähtävyyksiä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Parikkala_Kag%C3%B6ne.jpg/250px-Parikkala_Kag%C3%B6ne.jpg)
Parikkalan keskustan eteläosassa sijaitseva Parikkalan kirkko on valtionarkkitehti Charles Bassin suunnittelema, vuonna 1817 valmistunut puukirkko. Lisäksi Parikkalassa on muun muassa ortodoksinen tsasouna (1979) ja Koitsanlahden hovi, Itä-Suomen meijerimuseo, Honkakylän kauppamuseo, Ateljee-koti Saukkonen sekä Veijo Rönkkösen luoma Parikkalan patsaspuisto.
Parikkalan merkittävimpiä luonnonnähtävyyksiä on Simpelejärven linnuistaan kuuluisa Siikalahti sekä Kesusmaan kylässä sijaitsevat Mykkiin kivet, joka on harvinaislaatuisen suuri ryhmä kookkaita siirtolohkareita.
Kuntakeskuksessa paljastettiin 11.7.2015 pronssin valettu 160 cm korkea Piikapatsas. Se pystytettiin Parikkalantien varrella sijaitsevalle torialueelle, jossa se katsoo kohti Simpelejärveä. Patsaan hankki yhdistys Parikkalan Kalevalaiset naiset, joka myös järjesti keräyksen teoksen rahoittamiseksi. Patsaan suunnitteli rautjärveläinen taiteilija Marjaana Tykkyläinen apunaan Jyrki Roivainen, Kirsi Siponen ja Tuomas Huhtakallio.[22][23] Parikkalassa on valittu paikkakunnan nuorten joukosta yksi Pikkupiika Parikkalan kunnan kasvoksi joka vuosi 1987 lähtien.[24]
Uskonnolliset yhteisöt
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuoden 2018 aluejaon mukaan Parikkalassa toimii yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, Parikkalan seurakunta.[25] Se järjestää yhdessä Parikanniemisäätiön kanssa vuosittain Orpokotijuhlat, jonne saapuu satoja kuulijoita ja talkoolaisia eri puolilta Suomea. Paikkakunnalta löytyy myös Parikkalan Larpparit -niminen kilta.[26]
Parikkalassa toimii myös Lappeenrannan ortodoksinen seurakunta, jolla on kolme tsasounaa: pyhän Johannes Kastajan tsasouna Parikkalan kirkonkylässa, vuonna 2003 rakennettu pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin tsasouna Koitsanlahdessa sekä 2016 valmistunut (2017 vihitty) Pyhän perheen tsasouna Uukuniemen kirkonkylän Akkakalliolla.[27][28][29]
Tammikuussa 2020 Parikkalaan perustettiin Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan Pyhän Ristin luterilainen seurakunta.[30]
Parikkala kuuluu Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen, joka on osa katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Entiset seurakunnat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Parikkalan kunnan nykyisellä alueella.
- Saaren seurakunta (liitetty Parikkalan seurakuntaan 2005)
- Uukuniemen seurakunta (liitetty Parikkalan seurakuntaan 2005)
Palvelut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kunnalliset palvelut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Koulut ja kirjastot: Kirjolan koulu (luokat 1-9), Saaren koulu (Akonpohja, luokat 1-6), Parikkalan lukio[31], Simpelejärven opisto[32], Parikkalan pääkirjasto, Saaren kirjasto, Uukuniemen kirjasto.[33]
Terveys ja vanhainhoito: Parikkalan hyvinvointikeskus[34], Vanhainkoti Käskynkkä.[35]
Kaupalliset palvelut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kaupat ja kioskit: S-market Parikkala, K-Market Röksä (Kirjavala), Sale Akonpohja, Uukuniemen pitäjän kyläkauppa, R-kioski, Alko, Tokmanni, Särkisalmen -kotileipomo ja Särkisalmen Pellava Kauppa.
Ravintolat ja pubit: Bar Cafe Assa, Ravintola Kaakonranta[36], Yusuf Kebab Pizzeria, Puoti ja Kuppila Piika&Renki, Hotelli-ravintola Kägöne, Iloisen pässin maalaispuoti ja Juholan Biisoniareena.[37]
Muita palveluja: ABC Särkisalmi, Apteekki, Juhlatila Louhela[38], Kokkosen sementtivalimo, LVI-Visio (LVI-palvelut), OP Parikkala, Oronmyllyn loma- ja kurssikeskus, Papinniemen leirintäalue, Parikkalan Pikapulla -leipomo, Parikkalan Putkitus, Parikkalan Valo -sähköyhtiö[39], Parviisi LKV -kiinteistövälitys, Saaren Pelti ja Kouru, Saaren pesula, Saaren rakennuspalvelu, Särkisalmen rengas[40].
Liikenneyhteydet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Parikkala on huomattava sekä valtateiden että rautateiden risteyskohtana. Sen ohitse kulkee valtatie 6 Helsingistä Joensuuhun, ja Parikkalassa siitä erkanee Savonlinnan kautta Juvalle johtava valtatie 14. Kuutostieltä on Parikkalan kuntataajamaan useita liittymiä, uusin Moskuunniemeltä Särkisalmen suunnasta tuleva otettiin käyttöön vuonna 2009. Samalla poistui käytöstä entisen liittymätien tasoristeys.
Kunnan keskustaajamasta on Parikkalan rautatieasemalta suorat junayhteydet Joensuuhun, Helsinkiin ja Savonlinnaan. Yöjunia ei nykyisin ole Parikkalasta lähteville. Linja-auton yöpikavuoro kulki päivittäin Helsingin ja Joensuun välisen reitin Parikkalan kautta, kunnes OnniBus-vuorot syrjäyttivät paikallisen liikennöitsijän ja lopulta Onnibus lopetti C6-vuoroltaan välin Imatra-Joensuu keväällä 2020. Linja-auto kulkee arkipäivisin Parikkalan kautta Imatran ja Savonlinnan välillä. Parikkalassa sijaitsee myös Saaren rautatieasema, mutta sen matkustajaliikenne lakkautettiin vuonna 2005.
Joensuuhun johtava nykyinen Karjalan rata kulkee Parikkalan kautta. Parikkalan rautatieasemalla siitä haarautuu Savonlinnan rata. Alun perin Parikkalan asema oli vain yksi väliasema Elisenvaaran–Savonlinnan-radalla, mutta kun Elisenvaaran risteysasema jäi luovutetulle alueelle, rakennettiin jo 1940-luvun lopulla yhdysrata Simpeleeltä Parikkalaan ja myöhemmin 1960-luvulla rata Parikkalasta Joensuuhun. Elisenvaaran ja Parikkalan välinen rataosa on purettu. Rautatieaseman rakennus siirtyi Parikkalassa Ratahallintokeskukselta kunnan omistukseen ja nykyisin siinä toimivat ompelimo-myymälä Ihan Helmi sekä ravintola Bar cafe Assa.
Parikkalan lähin lentoasema sijaitsee 60 kilometrin päässä Savonlinnassa.
Tunnettuja parikkalalaisia ja Parikkalassa syntyneitä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
|
|
|
Muuta toimintaa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Parikkalassa toimivia urheiluseuroja ovat Parikkalan Urheilijat, Saaren Urheilijat, Uukuniemen Urheilijat, Parikkalan Seudun Ampujat, suunnistusseura RaPSU ja Parikkalan sukeltajat ry.
Parikkalassa ilmestyy Suomen toiseksi vanhin paikallislehti, nykyisin Parikkalan-Rautjärven Sanomat.
Ruokakulttuuri
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Parikkalan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sikasoppa, veriletut, puolukka-porkkanapiirakka ja karpalokiisseli.[42]
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b Pinta-alat kunnittain (Excel) 1.1.2022 1.1.2022. Maanmittauslaitos. Viitattu 29.1.2022.
- ↑ a b Väkiluvun kasvu suurin lähes 70 vuoteen 26.4.2024. Tilastokeskus. Viitattu 28.4.2024.
- ↑ Väestö iän (1-v.) ja sukupuolen mukaan alueittain, 1972–2020 31.12.2020. Tilastokeskus. Viitattu 13.5.2021.
- ↑ Väkiluvun kasvu suurin lähes 70 vuoteen 31.12.2023. Tilastokeskus. Viitattu 29.4.2024.
- ↑ Kuntien ja seurakuntien tuloveroprosentit vuonna 2024 22.11.2023. Verohallinto. Viitattu 23.1.2024.
- ↑ Kuntavaalit 2021, Parikkala Oikeusministeriö. Viitattu 8.12.2021.
- ↑ a b c d e f g Parikkalan, Saaren ja Uukuniemen historiatietoja (Historia - Parikkala) Parikkalan kunta. Viitattu 10.12.2009.
- ↑ Iso tietosanakirja 9, s. 1076–1077. Helsinki: Otava, 1935.
- ↑ a b c http://www.europaeus.info/aje20.htm
- ↑ Timo Nurmiluoto: Karjala kuvina, Laatokan Karjala, s. 32. Kustannus Oy Constator, 1995. ISBN 951-97086-4-2.
- ↑ Historia Parikkalan kunta. Viitattu 16.5.2020. [vanhentunut linkki]
- ↑ Särkisalmen kylätaajaman kulttuuriympäristöinventointi Parikkalan kunta. 30.12.2017. Ahola, Teija. Arkistoitu 22.9.2020. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Paikkatietoikkuna kartta.paikkatietoikkuna.fi. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Karjala – kieli, murre ja paikka Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 12.6.2024.
- ↑ Lintukohteet VisitParikkala.fi. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Parikkala Järviwikissä. Viitattu 1.9.2021.
- ↑ Jaakko Mäntymaa: Pieni kunta tuhosi yhden miehen uran ja oman maineensa Yle Uutiset. 30.7.2017. Viitattu 30.7.2017.
- ↑ Uukuniemen, Saaren ja Parikkalan kunnat yhteen Kaleva. 19.3.2004. Viitattu 5.5.2024.
- ↑ Taajama-aste alueittain 31.12.2017 28.9.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 16.7.2019. Viitattu 5.12.2018.
- ↑ Taajama- ja haja-asutusalueväestö iän ja sukupuolen mukaan kunnittain 31.12.2017 28.9.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 14.7.2019. Viitattu 5.12.2018.
- ↑ Väestö kielen mukaan sekä ulkomaan kansalaisten määrä ja maa-pinta-ala alueittain 1980–2016 29.3.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 17.6.2018. Viitattu 9.1.2018.
- ↑ Pietiläinen, Pihla: Piikapatsas veti väkeä torille. Parikkalan-Rautjärven Sanomat, 16.7.2015.
- ↑ Kivimäki, Petri: Parikkalan piika saa lauantaina oman patsaan Yle Uutiset. 10.7.2015. Viitattu 19.7.2015.
- ↑ Parikkalan Pikkupiika, Kunniaemäntä ja Kunniaisäntä Parikkalan kunta. Arkistoitu 19.9.2020. Viitattu 19.8.2020.
- ↑ Etusivu - Parikkalan seurakunta Suomen evankelis-luterilainen kirkko. Viitattu 21.10.2020.
- ↑ Aikuistyö Parikkalan seurakunta. Viitattu 16.5.2012.
- ↑ Pyhäköt Lappeenrannan ortodoksinen seurakunta. Arkistoitu 16.2.2018. Viitattu 15.2.2018.
- ↑ Akkakallion Pyhän Perheen tsasounan ristin ylösnostojuhla 8.10. uukuniemi.info. 16.9.2016. Arkistoitu 30.12.2022. Viitattu 31.12.2022.
- ↑ Pyhän perheen tsasouna ort.fi. Arkistoitu 30.12.2022. Viitattu 31.12.2022.
- ↑ Parikkala: Pyhän Ristin luterilainen seurakunta lhpk.fi. Viitattu 21.10.2020.
- ↑ Koulut Parikkalan kunta. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Simpelejärven opisto Parikkalan kunta. Arkistoitu 12.8.2020. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Kirjasto Parikkalan kunta. Arkistoitu 24.6.2021. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Parikkalan hyvinvointikeskus Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri. Arkistoitu 1.5.2020. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Käskynkkä Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri. Arkistoitu 1.5.2020. Viitattu 16.5.2020.
- ↑ Ravintola Kaakonranta - Ravintola Raflaamo.fi. Viitattu 27.11.2019. [vanhentunut linkki]
- ↑ Parikkalan matkailusivuston Ravintolat-sivu Visitparikkala.fi. Viitattu 19.8.2020.
- ↑ Louhelan juhlatila louhela.fi. Viitattu 2020-8-19.
- ↑ Parikkalan Valon kotisivut parikkalanvalo.fi. Viitattu 2020-8-19.
- ↑ Särkisalmen renkaan kotisivut sarkisalmenrengas.fi. Viitattu 2020-8-19.
- ↑ Kangosjärvi, Jaakko: Tuhansien julkkisten maa. Helsingin Sanomat, 5.7.2008. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 12.3.2024.
- ↑ Kolmonen, Jaakko (toim.): Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 108–109. Helsinki: Patakolmonen, 1988. ISBN 951-96047-3-1.
Kirjallisuutta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Jaana Juvonen: Parikkalan historia. Parikkala: Parikkalan kunnan historiatoimikunta, 1996. ISBN 952-90-7806-4.
- Matti Vilska: Parikkalan historia. osat I ja II. Käkisalmi: Parikkalan historiatoimikunta, 1926 & 1928.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
|
|