Horatio Nelson
Horatio Nelson | |
---|---|
![]() Portrét z roku 1799 (Národní námořní muzeum, Greenwich) | |
Vrchní velitel RN ve Středozemním moři | |
Ve funkci: 1803 – 1805 | |
Předchůdce | George Elphinstone, 1. vikomt Keith |
Nástupce | Sir Cuthbert Collingwood |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Složka | ![]() |
Doba služby | 1771–1805 |
Hodnost | Viceadmirál |
Bitvy/války | Bitva u mysu svatého Vincenta Bitva u Abúkíru Bitva u Santa Cruz de Tenerife Bitva u Kodaně Bitva u Trafalgaru |
Narození | 29. září 1758![]() |
Úmrtí | 21. října 1805 (ve věku 47 let)![]() |
Příčina úmrtí | bitva u Trafalgaru |
Místo pohřbení | Katedrála svatého Pavla |
Choť | Frances Herbert Woolward (od 1787) |
Partner(ka) | Lady Hamiltonová |
Rodiče | Edmund Nelson a Catherine Suckling |
Děti | Horatia Nelson |
Příbuzní | Susannah Nelson[1], William Nelson, 1st Earl Nelson[1], Suckling Nelson[1] a Maurice Nelson[1] (sourozenci) Horatio Nelson Nelson-Ward[2], Eleanor Philippa Ward[2], Marmaduke Philip Smyth Ward[2], John Ward[2], Nelson Ward[2], William George Ward[2], Edmund Nelson Ward[2], Horatia Nelson Ward[2], Philip Ward[2] a Caroline Mary Ward[2] (vnoučata) |
Alma mater | Norwich School Paston College |
Profese | námořní důstojník a politik |
Ocenění | rytíř komandér Řádu lázně Chelengk velkokříž Řádu sv. Ferdinanda a za zásluhy Řád půlměsíce Knight Grand Cross of the Order of Saint Joachim |
Podpis | ![]() |
Commons | Horatio Nelson |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Horatio Nelson, 1. vikomt Nelson KB (Horatio Nelson, 1st Viscount Nelson of the Nile and Burnham Thorpe, 1st Baron Nelson of the Nile and of Hillborough, Duca di Bronté) (29. září 1758 Burnham Thorpe – 21. října 1805 u mysu Trafalgar, Španělsko) byl britský námořní vojevůdce, je považován za národního hrdinu. Jako důstojník Royal Navy vynikl ve válkách proti Francii, nakonec dosáhl hodnosti viceadmirála (1801) a stal se i členem Sněmovny lordů. Vítězstvím v bitvě u Abukiru v roce 1798 získal Velké Británii námořní převahu ve Středozemním moři, kde se pak stal vrchním velitelem. V roce 1805 potvrdil nadvládu Británie na moři vítězstvím v bitvě u Trafalgaru, kde porazil spojené francouzsko-španělské loďstvo. Sám byl ale v bitvě zabit, když ho na palubě řadové lodě HMS Victory zasáhla kulka vypálená z francouzské lodě Redoutable.
Mládí
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a2/Young_Nelson.jpg/220px-Young_Nelson.jpg)
Nelson se narodil 29. září 1758 v Burnham Thorpe v Norfolku na jihu Anglie jako pátý syn reverenda Edmunda Nelsona (1722–1802), duchovního anglikánské církve. Měl sedm sester, matka mu zemřela v devíti letech. Základní školu absolvoval v Norwichi, hned po ní se roku 1770, tj. ve dvanácti letech přihlásil k námořnictvu. Zpočátku sloužil na obchodních lodích, absolvoval cesty do Karibiku a Indie, v roce 1773 se zúčastnil polární expedice. Poté se zúčastnil války proti USA a díky svým schopnostem rychle postupoval v hodnostech (poručík 1777, komandér 1778) a již ve dvaceti letech dosáhl hodnosti kapitána (1779). Poté sloužil do roku 1787 v Karibiku.
Válka s Francii
[editovat | editovat zdroj]Když roku 1793 vypukla válka s revoluční Francií, velel lodi HMS Agamemnon pří úspěšném útoku na Korsiku, kde přišel o pravé oko. S admirálem Jervisem bojoval nad spojenou francouzsko-španělskou flotou ve vítězné bitvě u mysu sv. Vincenta a roku 1797 byl povýšen na kontradmirála[3], zároveň obdržel Řád lázně. Krátce poté se účastnil Bitvy u Santa Cruz de Tenerife, kde byl jeho útok odražen a Nelson po dělostřelbě v důsledku těžkých zranění přišel o pravou paži.
Dne 1. srpna 1798 zničil francouzské loďstvo v bitvě u Abukiru, za což byl jmenován baronem z Nilu (Baron Nelson of the Nile) a stal se členem Sněmovny lordů. Poté odplul do Neapole, kde vypuklo povstání. Nelson roku 1799 porazil Francouze, kteří se zmocnili města a dosadil zpět na trůn neapolského krále, který mu udělil vévodský titul (Duca di Bronté). Tehdy začala i jeho milostná aféra s lady Hamiltonovou, ženou britského vyslance v Neapoli. Nelson byl proto odvolán na Menorku, kam však nedorazil. Namísto toho se utkal s Francouzi o Maltu v roce 1800. 22. října 1801 byla v Amiensu podepsána dohoda o příměří.
Balt
[editovat | editovat zdroj]Po tomto vítězství se Nelson vrátil do Londýna, aby byl vzápětí vyslán na Balt, kde v roce 1801 porazil u Kodaně dánskou flotu. Byl povýšen na vikomta[4] a dosáhl hodnosti viceadmirála. Protesty parlamentu vyvolala jeho milostná aféra s manželkou vyslance v Neapoli Emmou Hamiltonovou, s níž měl dceru Horatiu (1801–1881). Nelson vzdoroval se sebevědomím hrdiny. Zakoupil dům Merton Place na jihozápadním okraji Londýna, kde bydlel s Hamiltonovými až do smrti Williama Hamiltona v dubnu 1803. Poté byl jmenován vrchním velitelem ve Středomoří, kde po dva roky úspěšně blokoval francouzskou flotu v Toulonu, aby ji poté, co se vyprostila, úspěšně pronásledoval Atlantikem.
Trafalgar
[editovat | editovat zdroj]V roce 1805 tváří v tvář hrozbě Napoleonovy invaze do Anglie byl povolán, aby se postavil do čela britského válečného loďstva. 21. října 1805 v bitvě u Trafalgaru francouzsko-španělské loďstvo zničil, sám byl však v bitvě smrtelně zraněn. Osudný výstřel vyšel odněkud z lanoví francouzské lodě. Zasáhl Nelsona asi ve 13:15 hodin, právě když byl na velitelské palubě s kapitánem Thomasem Hardym. Kulka zasáhla epoletu na Nelsonově levém rameni a prošla do páteře. Nelson upadl na obličej na palubu, která byla ještě potřísněna krví jeho tajemníka. Těžce zraněný viceadmirál byl přenesen do kajuty v podpalubí. Svým kapesníkem si zakryl obličej a hodnostní označení, aby ho posádka nepoznala. Před svou smrtí se ještě dozvěděl, že bitva skončila vítězstvím jeho floty. Těsně předtím, než v 16:30 hodin zemřel, pronesl slavná slova: "Polib mě, Hardy." [5]
Svým vítězstvím zachránil Brity před invazí Napoleona a je dodnes ve Velké Británii uctíván jako národní hrdina.
Pohřeb a úcta
[editovat | editovat zdroj]Tělo Horatia Nelsona bylo po smrti uloženo do sudu s brandy, aby vydrželo transport do vlasti. Po slavném dvoudenním vystavení a pohřbu byl Nelson uložen do sarkofágu s monumentální sochou stojícího vojevůdce v katedrále sv. Pavla v Londýně. Na počest bitvy bylo v Londýně upraveno a pojmenováno Trafalgarské náměstí a na něm vztyčen sloup se sochou admirála Nelsona.
Nelsonův starší bratr reverend William Nelson (1757–1835) byl měsíc po bitvě povýšen na hraběte z Trafalgaru (listopad 1805). Obdržel také finanční odměnu schválenou parlamentem ve výši 90 000 liber, za kterou zakoupil panství Standlynch Park v hrabství Wiltshire přejmenované pak na Trafalgar Park. Jeho potomstvo pak téměř 150 let pobíralo roční penzi ve výši 5 000 liber. Výplata odměny byla zastavena až v roce 1948 vládním výnosem. Současným představitelem rodu je Simon Nelson, 10. hrabě Nelson z Trafalgaru (*1971).
Související články
[editovat | editovat zdroj]Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c d Kindred Britain.
- ↑ a b c d e f g h i j Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- ↑ Služební postup admirála Nelsona na webu threedecks dostupné online
- ↑ Admirál Nelson na webu thepeerage dostupné online
- ↑ CAWTHORNE, Nigel. Největší bitvy v dějinách. Brno: Alpress, s.r.o., 2007. 304 s. ISBN 978-80-7362-507-8. S. 128–129.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- BANDASOVÁ, Monika: Horatio Nelson. Hrdina od Nilu; Praha, 2007; 516 s. ISBN 978-80-87027-15-8
- KOVAŘÍK, Jiří: Trafalgar. Anatomie námořní bitvy; Praha, 2008; 496 s. ISBN 978-80-87057-05-6
- TRUCHANOVSKIJ, Vladimir: Osud admirála Nelsona; Praha, 1992; 316 s. ISBN 80-204-0126-1
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Životopis admirála Nelsona na webu morethannelson dostupné online
- Horatio Nelson in: Encyclopedia Britannica dostupné online
Obrázky, zvuky či videa k tématu Horatio Nelson na Wikimedia Commons
Osoba Horatio Nelson ve Wikicitátech
Galerie Horatio Nelson na Wikimedia Commons
- Admirálové Royal Navy
- Georgiánské období
- Narození v roce 1758
- Úmrtí v roce 1805
- Osobnosti napoleonských válek
- Osobnosti francouzských revolučních válek
- Osobnosti Americké revoluce
- Úmrtí v bitvě
- Pohřbení v katedrále v Londýně
- Britští šlechtici
- Členové Sněmovny lordů
- Rytíři společníci Řádu lázně
- Narození 29. září
- Narození v Norfolku (anglické hrabství)
- Úmrtí 21. října
- Úmrtí v Atlantském oceánu