40-ва окрема бригада морської піхоти (РФ)
40-ва окрема бригада морської піхоти (з 2013) 3-й окремий полк морської піхоти 40-ва окрема бригада морської піхоти 40-ва окрема мотострілецька бригада 22-га мотострілецька дивізія (1992—2002) | |
---|---|
рос. 40-я отдельная гвардейская Краснодарско-Харбинская дважды Краснознамённая бригада морской пехоты | |
![]() | |
Країна | ![]() |
Вид | ВМФ Росії |
Гарнізон/Штаб | м. Петропавловськ-Камчатський |
Війни/битви | Російське вторгнення в Україну (2022) |
Нагороди | ![]() ![]() |
![]() |
40-ва окрема гвардійська Краснодарсько-Харбінська двічі Червонопрапорна бригада морської піхоти (40 ОБрМП, в/ч 10103) — з'єднання морської піхоти Тихоокеанського флоту Збройних сил Росії. Пункт постійної дислокації — селище Долинівка, місто Петропавловськ-Камчатський Камчатського краю, на території Східного військового округу.
У 2022 році бригада брала участь у повномасштабному вторгненні Росії до України.
Після розпаду СРСР у 1992 році 22-га мотострілецька дивізія Радянської армії перейшла до складу Збройних сил Російської Федерації.
1 червня 2002 дивізія переформована на 40-ву окрему мотострілецьку бригаду й передана до Тихоокеанського флоту.
Указом Президента РФ від 6 серпня 2007 року мотострілецька бригада була переформована на 40-ву окрему бригаду морської піхоти.[1]
1 грудня 2009 року переформована на 3-й окремий полк морської піхоти.
У 2013 році сталася переорганізація частини — полк знову став 40-ю окремою бригадою морської піхоти.
Бригада брала участь у вторгненні Росії в Україну 2022 року.
25 лютого бронетанковий підрозділ бригади штурмував місто Гостомель, але опинився в оточенні українських сил і морпіхам довелося з боями прориватися до своїх[2].
19 березня 2022 року Генштаб ЗСУ повідомив, що на територію Білорусі були перекинуті окремі підрозділи 40-ї окремої бригади морської піхоти та 155-ї окремої бригади морської піхоти (Владивосток) для поповнення втрат угруповання Східного військового округу.[3]
На початку квітня одна батальйонна тактична група з 40-ї та одна — з 336-ї бригад морської піхоти були задіяні в ході битви за Маріуполь для заміни 810-ї бригади морської піхоти, вже серйозно виснаженої міськими боями[4].
12 серпня український журналіст Роман Цимбалюк написав, що 40-ва бригада втратила загиблими «не менше 400 військовослужбовців».[5]
Взимку 2023 року 40 ОБрМП разом із 155-ю бригадою морської піхоти штурмувала позиції 72-ї бригади ЗСУ під Вугледаром. За заявою українських військових, під Вугледаром сталася «найбільша танкова битва війни». Під час боїв 72-га бригада утримала місто і завдала обом російським бригадам важких втрат. Лише візуально підтверджені втрати російської бронетехніки (танків, БМП та БТР) склали 130 одиниць[6][7][8].
- управління;
- окремий батальйон морської піхоти (селище Словник);
- окремий десантно-штурмовий батальйон;
- окремий самохідний артилерійський дивізіон;
- танкова рота[9]
- реактивна батарея;
- зенітний ракетно-артилерійський дивізіон;
- розвідувально-десантна рота;
- рота зв'язку;
- батальйон матеріально забезпечення;
- інженерно-десантна рота;
- вогнеметна рота;
- ремонтна рота;
- рота десантно-висадочних засобів;
- батарея ПТКР;
- взвод РХБ захисту;
- взвод управління начальника артилерії;
- комендантський взвод.[10]
- управління;
- окремий батальйон морскої піхоти;
- окремий десантно-штурмовий батальйон;
- окремий самохідний артилерійський дивізіон;
- зенітный ракетно-артилерийский дивізіон;
- развідувальний батальйон;
- батальон матеріального забезпечення;
- танкова рота;
- реактивна батарея;
- батарея ПТУР;
- стрілецька рота (снайперська);
- рота зв'язку;
- інженерно-десантна рота;
- вогнеметна рота;
- ремонтна рота;
- рота РЕБ;
- медична рота;
- рота десантно-висадочних засобів;
- взвод РХБЗ;
- взвод управління начальника артиллерії;
- комендантский взвод;
- взвод воєнної поліції.
- (з вересня 2017) полковник Петух Дмитро Іванович[11]
На червень 2023 року відомо 82 імен загиблих військовослужбовців 40 ОБрМП під час вторгнення в Україну.
- ↑ Н. Бондарева. Морская пехота Камчатки. Журнал «Морской пехотинец». Архів оригіналу за 24 січня 2021. Процитовано 11 червня 2019.
- ↑ Alexander Fedorchak (9 dicembre 2022). Ярость Ареса: как «древнегреческий» танк громит боевиков на полях сражений СВО (рос.). Zvezda.
{{cite web}}
: Проігноровано невідомий параметр|titolotradotto=
(довідка) - ↑ У білорусь перекинули війська з іншого кінця росії, аби поповнити втрати. www.ukrinform.ua (укр.). Процитовано 13 серпня 2022.
- ↑ Tom Cooper (6 aprile 2022). Ukraine War, 4–5 April, 2022 (англ.).
- ↑ Бійці Сил спецоперацій ЗСУ вночі знищили 13 окупантів та взяли в полон офіцерів. sprotyv.info. 12.08.2022.
- ↑ David Axe. Smashed By Ukrainian Mines And Artillery, Russia’s Winter Offensive Just Ground To A Halt Outside Vuhledar. Forbes (англ.). Процитовано 5 березня 2023.
- ↑ David Axe. Russian Marines Just Attempted Another Frontal Assault On Ukrainian Positions Around Pavlivka. The Result Was Predictably Bloody. Forbes (англ.). Процитовано 5 березня 2023.
- ↑ Kramer, Andrew E. (1 березня 2023). In an Epic Battle of Tanks, Russia Was Routed, Repeating Earlier Mistakes. The New York Times. 0362-4331. Процитовано 5 березня 2023.
- ↑ На самых дальних рубежах. Красная звезда. 3 грудня 2017. Архів оригіналу за 22 лютого 2020. Процитовано 11 червня 2019.
- ↑ Тихоокеанский флот РФ. Milkavkaz / изучение процессов в области политики, безопасности и экономики. Архів оригіналу за 13 листопада 2016. Процитовано 11 червня 2019.
- ↑ Петух Дмитрий Иванович / Півень Дмитро Іванович / Petuh Dmitrij Ivanovich. myrotvorets.center.
- Michael Holm, 22nd Krasnodarsko-Kharbinskaya twice Red Banner Motorised Rifle Division(англ.) // ww2.dk