Чмут Тарас Миколайович
Тарас Чмут | |
---|---|
Чмут Тарас Миколайович | |
![]() Тарас Чмут перед Маршем захисників України, 2021 | |
Народився | 13 жовтня 1991 (32 роки) Коростишів, Житомирська область, Україна |
Громадянство | ![]() |
Національність | українець |
Діяльність | Голова фонду «Повернись живим» (з 2020) |
Відомий завдяки | Співзасновник «Українського мілітарного центру» |
Alma mater | Інститут аеронавігації Національного авіаційного університету |
Знання мов | українська, російська і англійська |
Учасник | Війна на сході України |
Нагороди | |
Тарас Чмут Чмут Тарас Миколайович | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Загальна інформація | |||
Військова служба | |||
Роки служби | 2015—2017 | ||
Приналежність | ![]() | ||
Війни / битви | |||
Командування | |||
| |||
Нагороди та відзнаки | |||
![]() |
Тарас Миколайович Чмут (нар. 13 жовтня 1991, Коростишів) — військовий аналітик, сержант резерву морської піхоти ВМСУ, волонтер, учасник російсько-української війни. Засновник «Українського мілітарного центру» (MIL.IN.UA, до 2021 року — Український мілітарний портал). Голова фонду «Повернись живим» (з 2020).
Народився 13 жовтня 1991 року у Коростишеві, на Житомирщині.[1][2] Батько — підприємець. Мати працює в міжнародній організації — ПРООН[3][1].
2008 року, у віці 16 років, став співзасновником «Українського мілітарного порталу».[4][5]
Вступив[коли?] до Інституту аеронавігації Національного авіаційного університету на спеціальність «Комплекси пілотажно-навігаційного обладнання».[1]
Був координатором громадянської мережі ОПОРА у Житомирській області.[6][7][5]
З початком війни активно допомагав Збройним силам України як волонтер,[4][7][2] був координатором проєкту «Мілітарна допомога», створеного командою «Українського Мілітарного Порталу».[5]
В 2015 році завершив магістратуру НАУ, здобув кваліфікацію наукового працівника за напрямком «Авіоніка»,[1] після чого вирішив вступити до лав ЗСУ.[5] Документи оформляв два місяці — у військкоматі його спочатку не допускали до служби у морській піхоті за станом здоров'я, натомість відправляли служити на строкову службу, але він домігся свого.[5] Пішов служити за контрактом до 501-го окремого батальйону морської піхоти, на посаду стрільця.[7][6][2]
Вже перебуваючи на службі, не припинив волонтерської діяльності і працював над задачею забезпечити снайперів десантно-штурмової роти батальйону модернізованими снайперськими гвинтівками СВД — планувалося закупити сучасні оптичні приціли з кріпленнями, глушники, сошки з базами, буфери віддачі, лазерні далекоміри.[2] З першого дня служби почав вести «Щоденник морпіха», яким виносив обговорення внутрішніх проблем батальйону на широкий загал. Через це мав напружені стосунки з командуванням, і наприкінці вересня 2015 року його вивели із зони бойових дій за наказом командувача АТО.
Тараса перевели на штабну посаду в Миколаєві, де розміщувався підрозділ, оскільки не змогли звільнити згідно з умовами контракту. В травні 2016 року Тарас, долаючи опір бюрократії та командування, перевівся до 137-го батальйону морської піхоти в Одесі. На той час він вже встиг пройти курси теоретичної та практичної підготовки для сержантів від британських інструкторів, зокрема як оператор американського безпілотника[7] RQ-11 Raven.[уточнити] Підготовка відбувалася в тому числі в зоні бойових дій на Донбасі. В Одесі він став командиром відділення безпілотної авіації, але після навчання на підрозділ Чмута безпілотників не вистачило. Згодом Тарас пройшов ще три курси від британців: мінна безпека, інструкторські курси й лідерство та медицина.[7] Брав участь в навчаннях «Сі Бриз-2016», після яких подався на місячний курс інструкторів НАТО в Литві і здобув сертифікат інструктора.[7][1] Після Литви Тарас у складі батальйону відправився до зони бойових дій, де пробув із жовтня 2016-го по червень 2017-го.[7]
Прослужив у морській піхоті 2,5 роки, був командиром взводу розвідки 137-го батальйону.[1] Брав участь у боях під Широкиним і Павлополем.[4] Звільнився з лав ЗСУ у 2017 році[7] у званні сержанта.[5][8]
Після демобілізації працював в Українському Мілітарному Порталі, став співзасновником аналітичного відділу фонду «Повернись живим».[4] На липень 2020 року був керівником цього відділу.[9] 24 листопада 2020 року став керівником фонду.[4] Є основним спікером подкасту «Фронтова поплава».[10]
Приєднався до фонду «Повернись живим» у кінці 2017 році. До відділу аналітики.
![]() |
Аналітика — це спосіб системно впливати на масштабні речі в секторі безпеки та оборони. | ![]() |
— Тарас Чмут, про координацію БФ «Повернись живим» із ЗСУ та що допоможе Україні перемогти. OK TALK #14 |
З початком повномасштабного вторгнення Росії на територію України 24 лютого 2022 року, фонд очолюваний Тарасом значно збільшив залучення гуманітарної допомоги, що спрямовувалась на потреби ЗСУ та громад територіальної допомоги.[11] За його очолювання Фонд першим з благодійних організацій отримав дозвіл купувати летальне озброєння. У травні 2022 року «Повернись живим» законтрактував, а в червні вже отримав безпілотний комплекс Bayraktar TB2 вартістю $16,5 млн.[11]
22 червня 2022 року Тарас очолив рейтинг журналу Forbes «30 до 30» — молодих українців, які відбудовуватимуть країну.[12]
- медаль «Захиснику Вітчизни» (23 серпня 2022) — за значні заслуги у зміцненні української державності, мужність і самовідданість, виявлені у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, вагомий особистий внесок у розвиток різних сфер суспільного життя, відстоювання національних інтересів нашої держави, сумлінне виконання професійного обов'язку[13]
- Пам'ятний знак за сприяння військово-морським силам України. (2022)[джерело?]
- «Світло Справедливості» за моральне лідерство. (2023)[14][15]
- ↑ а б в г д е Gazeta.ua (21 липня 2020). Армія готова до війни. Це найважливіший здобуток із 2014 року. Gazeta.ua (укр.). Архів оригіналу за 25 серпня 2021. Процитовано 25 серпня 2021.
- ↑ а б в г Тарас Чмут пішов служити за контрактом, не чекаючи повістки. Перший Житомирський (укр.). 3 липня 2015. Архів оригіналу за 27 серпня 2021. Процитовано 27 серпня 2021.
- ↑ ООН проводить тренінг для Ветеранів АТО/ООС з Луганщини. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 5 березня 2022. Процитовано 15 червня 2023.
- ↑ а б в г д Благодійний фонд "Повернись живим" очолив Тарас Чмут. LB.ua. Архів оригіналу за 27 квітня 2021. Процитовано 25 серпня 2021.
- ↑ а б в г д е Три товариші. Історії волонтерів, що пішли служити в ЗСУ. www.theinsider.ua. Архів оригіналу за 27 серпня 2021. Процитовано 27 серпня 2021.
- ↑ а б Військовослужбовець-волонтер Тарас Чмут розповів Житомир.info про волонтерську діяльність та конфлікт з командуванням. www.zhitomir.info (укр.). Архів оригіналу за 25 серпня 2021. Процитовано 25 серпня 2021.
- ↑ а б в г д е ж и Станіслав Козлюк (18 березня 2018). Морпіх і його щоденники. tyzhden.ua. Архів оригіналу за 9 грудня 2023. Процитовано 26 серпня 2021.
- ↑ Україна відбере свої моря у Росії?. Радіо Свобода (укр.). Архів оригіналу за 27 серпня 2021. Процитовано 27 серпня 2021.
- ↑ Військовий експерт Тарас Чмут: Заяви про повернення ядерного статусу для України – відвертий популізм. Вибори вибори. Архів оригіналу за 25 серпня 2021. Процитовано 25 серпня 2021.
- ↑ Валерій Агєєв, «Право на поплаву»: Росіяни брешуть завжди. Навіть коли можуть сказати правду. Архів оригіналу за 27 вересня 2023. Процитовано 29 травня 2024.
- ↑ а б Тарас Чмут про координацію БФ «Повернись живим» із ЗСУ та що допоможе Україні перемогти. OK TALK #14 (укр.), архів оригіналу за 21 жовтня 2022, процитовано 21 жовтня 2022
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 22 серпня 2022. Процитовано 27 серпня 2022.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Указ Президента України від 23 серпня 2022 року № 593/2022 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди Дня Незалежності України»
- ↑ Новини Львова: У Львові оголосили лауреатів нагороди «Світло Справедливості». Гал-інфо. Архів оригіналу за 14 лютого 2023. Процитовано 14 лютого 2023.
- ↑ #111 Фронтова поплава (укр.), архів оригіналу за 29 травня 2024, процитовано 14 лютого 2023
- Чмут Тарас Миколайович // youcontrol.com.ua
- Військовослужбовець-волонтер Тарас Чмут розповів Житомир.info про волонтерську діяльність та конфлікт з командуванням // zhitomir.info, 28 вересня 2015
- Станіслав Козлюк, Морпіх і його щоденники // Український тиждень, 18 березня 2018
- Надія Суха, Військовий експерт Тарас Чмут: Заяви про повернення ядерного статусу для України — відвертий популізм // Українська правда, 18 липня 2019
- Ірина Левицька, Армія готова до війни. Це найважливіший здобуток із 2014 року // gazeta.ua, 21 липня 2020
- Олександр Тереверко, Новорічне бажання «під ялинку» від фонду «Повернись живим» // АрміяInform, 5 січня 2021
- Ольга Омельянчук, Данило Павлов, Повернись живим: Тарас Чмут — про те, як волонтерство трансформувалось у професійну благодійність і чому важливо підтримувати моду на допомогу іншим // theukrainians.org, 17 січня 2021
- Анастасія Рінгіс, Чому українські військові йдуть з армії. Інтерв'ю з морпіхом, керівником фонду «Повернись живим» Тарасом Чмутом // Українська правда, 27 травня 2021
- Збірка інтерв'ю з Тарасом Чмутом
- Народились 13 жовтня
- Народились 1991
- Уродженці Коростишева
- Нагороджені медаллю «Захиснику Вітчизни»
- Сержанти (Україна)
- Військовики морської піхоти України
- Українські воїни-учасники російсько-української війни (з 2014)
- Випускники НАУ
- Волонтери АТО
- Військові експерти
- Список лідерів України УП-100
- Українські волонтери