Степан Месич
Степан Месич Stjepan Mesić | |
---|---|
хорв. Stjepan Mesić | |
![]() Stjepan Mesić Месич у жовтні 2012 | |
![]() | |
19 грудня 2000 — 19 грудня 2010 | |
Прем'єр-міністр | Івіца Рачан, Іво Санадер, Ядранка Косор |
Попередник | Франьо Туджман |
Наступник | Іво Йосипович |
![]() | |
30 червня 1991 — 6 грудня 1991 | |
Прем'єр-міністр | Анте Маркович |
Попередник | Сейдо Байрамович |
Наступник | Бранко Костич |
![]() | |
30 травня 1990 — 21 серпня 1990 | |
Попередник | посаду засновано |
Наступник | Йосип Манолич |
![]() | |
7 вересня 1992 — 24 травня 1994 | |
Попередник | Жарко Домлян |
Наступник | Недєлько Міханович |
Народився | 24 грудня 1934 (89 років) Ораховиця ![]() |
Відомий як | політик, комісар, адвокат |
Країна | Югославія і Хорватія |
Національність | хорват |
Alma mater | факультет права Загребського університетуd |
Політична партія | Союз комуністів Хорватії (1955—1990), Хорватська демократична співдружність (1990—1994), Хорватські незалежні демократи (1994—1997), Хорватська народна партія — ліберал-демократи (1997—2000), нині безпартійний |
У шлюбі з | Мілка Дудундич |
Професія | правник |
Нагороди | |
Підпис | ![]() |
![]() | |
Сте́пан (Стіпе) Ме́сич (хорв. Stjepan (Stipe) Mesić; нар. 24 грудня 1934, Ораховиця) — хорватський політичний діяч, другий президент незалежної Хорватії.
Школу закінчив в Осієку, гімназію — в місті Славонська Пожега. Диплом про вищу освіту здобув на юридичному факультеті Загребського університету, після чого працював у юриспруденції. З 1966 по 1971 р. був головою виконавчої ради скупщини громади м. Ораховиця, де його обрали депутатом Сабору (парламенту) СР Хорватія. Після подій 1971 р. за участь у хорватському національному русі був засуджений, рік провів у в'язниці. Після виходу на волю 1976 р. влаштувався на роботу в будівельно-архітектурну фірму, де, зокрема, працював і управителем. 1989 р. стає одним із засновників партії Хорватська демократична співдружність (ХДС). 1990 року обраний її головним секретарем; у 1991—1992 pp. Месич — голова виконкому ХДС. На перших демократичних виборах 1990 р. його обрано до Сабору від ХДС у м. Ораховиця. Після формування демократичного хорватського уряду 1990 р. призначається на посаду прем'єр-міністра республіки. Як представник Хорватії в серпні 1990 стає членом президії СФРЮ, а згодом (з 1 липня 1991 по 4 грудня 1991 р.) — головою президії СФРЮ. У грудні 1991 р. подає у відставку й повертається до Загреба, де виконує функцію голови виконавчого комітету ХДС.
1992 р. Степан Месич обирається Головою Сабору Республіки Хорватія. 1994 р. розходиться в поглядах із президентом Франьо Туджманом, залишає ХДС і засновує партію «Хорватські незалежні демократи». 1997 р. разом із ХНД входить до Хорватської народної партії, де дістає посаду виконавчого заступника голови партії й голови Загребської парторганізації. Після того, як у грудні 1999 р. помирає Франьо Туджман, на виборах у лютому 2000 р. Месича в два тури обирають президентом РХ. Ще будучи в опозиції до особистості Франьо Туджмана, Месич багато разів обирався найпопулярнішим політиком у Хорватії.[1][2][3][4] Одначе в жодному з опитувань він не досяг такого відсотку популярності, який мав Туджман. На виборах 2005 р. Месич був висуванцем вісьмох політичних партій і одержав майже половину голосів виборців, але до абсолютної більшості не добрав декілька відсотків. У другому турі Месич зіткнувся з пізнішим (з 2009 по 2011 р.) прем'єр-міністром Хорватії Ядранкою Косор і переміг. У 2010 р. на посту очільника держави Месича змінив Іво Йосипович.
Під час російського вторгнення в Україну 2022 року Месич підтримував російський наратив. Так, у перші тижні вторгнення заявив, що російсько-українську війну спричинило розширення НАТО на країни Центрально-східної Європи і що Україна повинна бути нейтральною державою.[5] Пізніше критикував санкції проти Росії, заявляючи, що від них найбільше страждають громадяни ЄС.[6]
За національністю — хорват. Одружений у 1961 р. з Мілкою Дудундич, українського[7] і сербського[8] походження, родом з Хорватської Костайниці, з якою має двох дочок. Також має двох онуків.
- ↑ (хор.) Nacional: Stjepan Mesić i dalje najpopularniji političar [Архівовано 2008-09-30 у Wayback Machine.]
- ↑ (хор.) Vjesnik: Najpopularniji Mesić i HDZ, Vladi prosječno trojka [Архівовано 22 лютого 2005 у Wayback Machine.]
- ↑ (хор.) Vjesnik: HDZ najpopularnija stranka, Mesić najpozitivniji političar [Архівовано 10 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- ↑ (хор.) Slobodna Dalmacija: Dalmacija vjeruje HDZ-u i Mesiću [Архівовано 18 березня 2007 у Wayback Machine.]
- ↑ Mesić: Ne branim Putina, ali gledajte, Ukrajina treba biti neutralna, NATO nigdje ne ide saditi grincajg - Jutarnji List
- ↑ Stipe Mesić: ‘Građane se nastoji zavarati da je ono što o Ukrajini vide na svojim ekranima i u novinama, jedna istina‘ - Jutarnji List
- ↑ Milka Mesić - deset godina prve dame (Milka Mesić - Ten years of the First Lady). Večernji list (хорватською) . 1 серпня 2009. Архів оригіналу за 30 грудня 2009. Процитовано 10 січня 2010.
- ↑ Stjepan Mesić statement in Latinica (TV show) (Television production) (хорватською) . Youtube: Хорватське радіотелебачення. 1998.
- Біографія Президента Республіки Хорватія Степана Месича[недоступне посилання з липня 2019]
- М. С. Каменецький. Месич Стіпе // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.2 — 812с. ISBN 966-316-045-4
![]() |
Це незавершена стаття про політичного діяча. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |