Самурай Чамплу
Самурай Чамплу | |
![]() Титульна картка аніме-серіалу | |
サムライチャンプルー Samurai Chanpurū Самурай Чамплу | |
---|---|
Жанр | пригоди[1], комедія[1], тямбара[2][3] |
Аудиторія | сьонен |
Манґа | |
Автор | Масару Ґотсубо |
Видавець | Kadokawa Shoten |
Інші видавці | ![]() ![]() |
Журнал | Monthly Shōnen Ace |
Період випуску | 26 січня 2004 — 26 вересня 2004 |
Кількість томів | 2 |
Телевізійний аніме-серіал | |
Режисер | Сін'ітіро Ватанабе |
Продюсер | Такатосі Хамано Такасі Котіяма Тетсуро Сатомі |
Сценарист | Сіндзі Обара |
Композитор | Nujabes Tsutchie Fat Jon Force of Nature |
Студія | Manglobe |
Ліцензіат | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Мережа | Fuji Television |
Інші мережі | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Період показу | 19 травня 2004 — 19 березня 2005 |
Кількість серій | 26 |
Самурай Чамплу[4] (яп. サムライチャンプルー, Самурай Тямпуру, Samurai Champloo), стилізовано як SAMURAI CHAMPLOO — японський аніме-серіал, розроблений компанією Manglobe. У ньому представлені виробничі команди на чолі з режисером Сін'ітіро Ватанабе, дизайнером персонажів Кадзуто Накадзава та механічним дизайнером Махіро Маеда. Аніме Самурай Чамплу було першим режисерським зусиллям Ватанабе після відомого Ковбой Бібоп. Вперше транслювалася в Японії на Fuji TV 20 травня 2004 року, і проходила за двадцять шість епізодів до завершення 19 березня 2005 року. В Україні аніме транслювалося на каналі QTV у 2011-2012 роках[4].
Події Самурая Чамплу відбуваються в альтернативній версії епохи Едо (1603—1868) у феодальній Японії, переважно з хіп-хоп постановкою[5]. Звідси випливає історію про персонажів: Муґен, нахабний і волелюбний бродячий мечник; Дзін, згуртований і стоїчний ронін; і Фуу, смілива дівчина, яка просить їх супроводжувати її у своїх пошуках по всій Японії, щоб знайти «самурая, який пахне соняшниками».
Самурай Чамплу має багато спільного з іншою роботою Сін'ітіро Ватанабе Ковбой Бібоп. Обидві серії критично визнані, зосереджені на змішуванні жанрів, слідують епізодичному дизайну розповіді і використовують сучасну музику[6].
Самурай Champloo була названа в англійській мові і ліцензована Geneon Entertainment для релізів в Північній Америці. Також був ліцензований в англійській версії у Великій Британії в MVM Films, а в Австралії та Новій Зеландії від Madman Entertainment.
Дівчина на ім'я Фуу працює офіціанткою у чайній крамничці. Муґен пропонує випровадити купку неприємних клієнтів, які доставляють незручності Фуу, в обмін на 50 рисових кульок. Однак та не погоджується. Після цього Фуу своїми діями створює неприємну для себе ситуацію, проливши чай на сина мера міста. В якості розплати син префекта вказує відрізати їй кілька пальців. Вона кричить, що дасть 100 рисових кульок, і той її рятує. В той самий час Дзін, стоїчний молодий ронін в одязі самурая, який вбив до цього трьох мечників мера, входить у чайну крамницю, не підозрюючи про те, що відбувається всередині. Муґен помилково приймає Дзіна за одного з мечників мера і нападає на нього. Вони починають боротися один проти одного і ненавмисно спричиняють смерть Сібуі Томоносіна, сина магістрата. За цей злочин їх обвинуватили і вони повинні бути страчені. За допомогою Фуу вони уникнули страту. Натомість Фуу просить їх піти з нею, щоб знайти «самурая, який пахне соняшниками».
Музика, що використовувалася в серії, було випущено на чотири компакт-диски із саунтреками від Victor Entertainment.
- Samurai Champloo Music Record: Masta
- Samurai Champloo Music Record: Departure
- Samurai Champloo Music Record: Playlist
- Samurai Champloo Music Record: Impression
Два окремі саундтреки були випущені в 2004 році Geneon Entertainment тільки в Північній Америці. Вони несуть більшість тих самих треків, що й японські альбоми.
Самурай Чамплу отримав визнання критиків, багато критиків і вчених, які вихваляють унікальне поєднання жанрів і впливу музики в рамках серії[7]. Ембієнтний саундтрек, записаний Фатом Джоном та Force of Nature отримав дуже високе критичне визнання, у рейтенгу IGN зайняв перше місце серед «десятки аніме-тем та саундтреків всіх часів». Самурай Чамплу був включений у список, зайнявши перше місце разом із Ковобоєм Бібоп[8].
Сценалістичне есе було написано письменником Джівоном Ан про серію та його зв'язок із західною культурою, а також різними жанрами телебачення та кіно. Есе було опубліковано в підручнику Як дивитися телебачення, і в даний час використовується у школі кінематографічного мистецтва[9]. У своєму творі Ан називає серію як «багатий текст для вивчення в аналітичних рамках аутеризму і теорії жанрів».
- ↑ а б Samurai Champloo Complete Collection (Blu-Ray). Madman Entertainment. Архів оригіналу за 21 серпня 2018. Процитовано 20 січня 2018.
- ↑ Robinson, Tasha (10 січня 2005). Samurai Champloo. Sci Fi Weekly. Архів оригіналу за 4 березня 2009. Процитовано 16 січня 2024.
- ↑ Dent, Mike (13 березня 2015). Samurai Champloo is an Anime Mix Tape with a Hip-hop Beat. Otaku USA Magazine. Архів оригіналу за 6 листопада 2018. Процитовано 16 січня 2024.
- ↑ а б в Аніме онлайн дивитися | QTV телеканал. QTV. Архів оригіналу за 2 січня 2012. Процитовано 24 липня 2019.
- ↑ Бонамініо, Сальван. Anime Review: Samurai Champloo. Anime UK. Архів оригіналу за 5 травня 2012. Процитовано 18 квітня 2012.
- ↑ Томпсон, Ітан; Міттелл, Джейсон (16 вересня 2013). How To Watch Television (англ.). NYU Press. ISBN 9780814745311.
- ↑ Anime Review: Samurai Champloo | Anime Reviews | the Escapist. Архів оригіналу за 28 січня 2020. Процитовано 9 березня 2019.
- ↑ Джош Пул (16 травня 2006). Top Ten Anime Themes and Soundtracks of All-Time. IGN.
- ↑ Томпсон, Ітан; Міттелл, Джейсон (16 вересня 2013). How to Watch Television. ISBN 9780814745311.