Клепальниця Розі
Клепальниця Розі | |
Дата створення / заснування | 1943 |
---|---|
![]() | |
Творець | Норман Роквелл |
Отримані відзнаки | |
У збірках | Бентонвіль |
Інвентарний номер | 2007.178[1] |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/2/28/%D0%A0%D0%BE%D0%B7%D1%96_%D0%BA%D0%BB%D0%B5%D0%BF%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D1%86%D1%8F.jpg/220px-%D0%A0%D0%BE%D0%B7%D1%96_%D0%BA%D0%BB%D0%B5%D0%BF%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D1%86%D1%8F.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Rosie_and_Isaiah.tiff/lossy-page1-220px-Rosie_and_Isaiah.tiff.jpg)
«Клепальниця Розі» (англ. Rosie The Riveter) — узагальнений образ американської робітниці часів Другої світової, що пішла працювати на військове виробництво задля перемоги над ворогом.
В 1941 році в пропагандистському заохочувальному фільмі було показано заводську клепальницю Розі.[2] Згодом образ підхопили журналісти, музиканти та художники. Найбільш відомою стала картина Нормана Роквелла з назвою «Клепальниця Розі».
«Клепальниця Розі» стала феміністською іконою і до сьогодні є символом спроможності, витривалості та професіоналізму жінок, надихаючи на подолання гендерних стереотипів про «нежіночі» професії, посади та заняття[3].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/We_Can_Do_It%21.jpg/220px-We_Can_Do_It%21.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ee/Working_on_a_Vengeance_dive_bomber%2C_Vultee_1a35368v.jpg/279px-Working_on_a_Vengeance_dive_bomber%2C_Vultee_1a35368v.jpg)
Під час Другої світової війни в США почалася національна кампанія, метою якої було залучення домогосподарок до праці на виробництві. В умовах гострої нестачі робочої сили у воєнний час жінки були потрібні для роботи в оборонній промисловості, на цивільній службі та в армії.
Пропагандиські плакати та фото демонстрували ідеалізований образ жінок-робітниць, які працюють на заводах і фабриках, і акцентували на тому, що їм немає необхідності жертвувати жіночністю. Жінки на цих плакатах зображувалися привабливими, впевненими в собі та повними рішучості внести вклад в справу перемоги.
Так з'явився узагальнений образ «Клепальниці Розі» — сильної робітниці, символ патріотизму і жіночності.
В 1942 році музиканти Джон Джакоб Лоеб та Редд Еванс записали бадьору пісню під назвою «Клепальниця Розі», яка швидко стала хітом. На обкладинці платівки було зображено жінку з клепальним пневматичним молотком[4].
Художник Джей Говард Міллер в 1942 році створив плакат «We Can Do It!», який згодом також почали називати «Клепальниця Розі»[5].
Найбільш відомими є картина та плакат Нормана Роквелла з конкретною назвою «Розі клепальниця». Підрозділ державного Офісу військової інформації США закликав редакції газет і журналів сприяти залученню жінок до робіт у оборонних галузях промисловості. Тому редакція журналу The Saturday Evening Post доручила Роквеллу створення обкладинки, присвяченої Розі, до національного американського свята Дня пам'яті — 29 травня 1943 року[6].
Оригінал картини виконано на полотні в техніці олійного живопису. Розмір по вертикалі 132 см, по горизонталі 102 см[7]. На обкладинці журналу The Saturday Evening Post було зображено плакатний варіант полотна.
Композиція картини копіює фігуру пророка Ісайя з фрески Мікеланджело з розпису плафона Сикстинської капели і сповнена символізмом.
На тлі спадаючого хвилями американського прапора в позі Ісайї сидить м'язиста руда робітниця корабельні з сандвічем у руці. Не гаючи часу, вона обідає на робочому місці.
На колінах клепальниці лежить пневматичний клепальний молоток і коробка для ланчу з ім'ям «Розі», що дозволяє впізнати героїню пісні «Розі клепальниця». Нога героїні зневажливо опирається на книгу Гітлера «Mein Kampf», символізуючи безпосередній внесок Розі в перемогу над ворогом.
Контур піднятого над головою захисного щитка окресленний тонкою лінією, створює враження німба і тим самим символічно зводить американських жінок, які замінили на робочих місцях чоловіків, в ранг святих.[8]
На одязі Розі зображені значки: знак Червоного хреста означає, що вона є доноркою крові; знак «Блакитної зірки» говорить про її внесок в кампанію підтримки військовослужбовців; білий знак «V stands for Victory» свідчить про участь Розі у військовій позиції; персональний нагрудний знак працівниці в сукупності з двома бронзовими медалями за успіхи в цивільній службі і Президентський Е-знак (Excellence) за відміну в роботі характеризують особистий внесок Розі в виробництво військової продукції[9].
Картина зробила вклад у створення «культурної ікони» США і зображає американських жінок, які самовіддано працювали на підприємствах під час Другої світової. Ці жінки іноді вступали в абсолютно нові сфери роботи, займаючи традиційні місця чоловіків, які пішли на фронт.
Після публікації на обкладинці журналу The Saturday Evening Post картина набула надзвичайної популярності і стала національним надбанням США. Американський драматург Девід Мемет писав: «Для мене американської іконою є „Клепальниця Розі“, вона перемогла Гітлера»[6].
В 2002 році картину було продано за $ 5 мільйонів на аукціонні Sotheby[10], з 2007 року вона експонується в музеї американського мистецтва Crystal Bridges в Бентонвіллі[7].
Плакат «Клепальниця Розі» є класичним прикладом вдалого пропагандиського мотиваційного візуального засобу реклами.
- ↑ http://collection.crystalbridges.org/objects/585/rosie-the-riveter
- ↑ Christof Mauch: Die hunderteins wichtigsten Fragen — Amerikanische Geschichte. Beck'sche Reihe. Verlag C.H.Beck, 2008, Abschnitt «Wer war Rosie the Riveter», S. 92 ff.
- ↑ W. Raymond Duncan, Barbara Jancar-Webster, Bob Switky: World Politics in the Twenty-first Century Brief., Student choice ed.. Auflage, Houghton Mifflin College Div, Boston 2008, ISBN 978-0-547-05634-0, S. 268.
- ↑ Knight, Marcy Kennedy. Rosie, the Riveter // The Saturday Evening Post : 2013.1 July.
- ↑ Kimble, James J.; Olson, Lester C. (Winter 2006). «Visual Rhetoric Representing Rosie the Riveter: Myth and Misconception in J. Howard Miller's 'We Can Do It!' Poster». Rhetoric & Public Affairs. 9 (4): 533—569. JSTOR 41940102. Also available through Highbeam
- ↑ а б Solomon, Deborah. American Mirror: The Life and Art of Norman Rockwell. — Farrar, Straus and Giroux, 2013. — 512 с. — ISBN 9-780-3747-1104-7.
- ↑ а б Картина "Розі клепальниця" в колекції музею американського мистецтва Crystal Bridges в Бентонвіллі (Арканзас). Архів оригіналу за 29 Січня 2019.
- ↑ Norman Rockwell, Rosie the Riveter, 1943, oil on canvas, 52 x 40 inches (Crystal Bridges Museum of American Art). A conversation with Dr. Margi Conrads, Chief Curator, Crystal Bridges Museum of American Art, and Dr. Beth Harris, Smarthistory.
- ↑ Fischer, David Hackett. Liberty and Freedom. — Oxford University Press, 2005. — Т. 3. — С. 537—538. — (America, a cultural history). — ISBN 0-19-516253-6.
- ↑ Weatherford, Doris (2009). American Women during World War II: an encyclopedia. Taylor & Francis. p. 399. ISBN 0-415-99475-6.
- Christof Mauch: Die hunderteins wichtigsten Fragen — Amerikanische Geschichte. Beck'sche Reihe. Verlag C.H.Beck, 2008, Abschnitt «Wer war Rosie the Riveter», S. 92 ff.
- World War II song «Rosie the Riveter» LYRICS & RARE VISUALS Four Vagabonds (Оригінал пісні «Клепальниця Розі» 1942 рік) [Архівовано 26 Травня 2019 у Wayback Machine.]
- Smarthistory art, history, conversation. [Архівовано 16 Квітня 2019 у Wayback Machine.] Розмова з доктором Маргі Конрадсом, головним куратором, музею американського мистецтва Crystal Bridges і доктором Бет Харрісом.
- Marling, Karal Ann. Norman Rockwell 1894—1978 America's Most Beloved Painter. — Koln: Taschen, 2005. — 100 с. — ISBN 978-3-8228-2304.
- Rosie The Riveter — 1943 в музеї Norman Rockwell Museum [Архівовано 11 Липня 2018 у Wayback Machine.]