Мікіс Теодоракіс
Мікіс Теодоракіс | |
---|---|
грец. Μίκης (Μιχαήλ) Θεοδωράκης | |
![]() | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | грец. Μίκης Θεοδωράκης |
Дата народження | 29 липня 1925 |
Місце народження | Хіос, Греція |
Дата смерті | 2 вересня 2021 (96 років) |
Місце смерті | Афіни, Греція[1] |
Причина смерті | зупинка серця[2][3] |
Поховання | Galatas Chanion Cemeteryd[4][5] |
Роки активності | 1943 — 2009 |
Громадянство | ![]() |
Віросповідання | православна церква |
Професія | композитор |
Освіта | Паризька вища національна консерваторія музики й танцю і Афінська консерваторія[6] |
Вчителі | Олів'є Мессіан, Eugène Bigotd і Filoktitis Εkonomidisd |
Інструменти | скрипка і фортепіано |
Жанри | опера, симфонія, Лаїко, éntekhnod, вокальна музика і Сиртакі |
Лейбли | Folkways Records, Philips Recordsd, EMI, United Artists Recordsd, Polydor Records, RCA Victor[d] і Sirius[d] |
Нагороди | |
Діти | Giorgos Theodorakisd і Margarita Theodorakisd |
Автограф | ![]() |
www.mikis-theodorakis.net | |
Народно-визвольна армія Греції, Академія мистецтва НДРd і Афінська академія | |
![]() |
Мі́кіс Теодора́кіс (грец. Μίκης Θεοδωράκης; 29 липня 1925, Хіос — 2 вересня 2021, Афіни[7]) — один з найвидатніших сучасних грецьких композиторів, політик. Почесний член Афінської академії[8],[9].
1964 року спеціально для фільму «Грек Зорба» написав нині всесвітньо відому мелодію сіртакі — один з символів сучасної Греції.
Батько комозитора був вихідцем з острова Крит, мати народилась в Малій Азії. З дитинства хлопчик виявляв інтерес до музики, свої перші пісні він став складати, ще не вміючи грати на музичних інструментах. У віці 17 років організував у Пелопоннесському місті Триполі хор.
Під час Другої світової війни Теодоракіс брав участь у грецькому Русі Опору. Був схоплений фашистами і піддавався тортурам. Під час громадянської війни у Греції 1946—1949 рр. композитор був відправлений у заслання на острів Ікарія, а потім поміщений у концтабір на острові Макронісос, де також піддавався тортурам. Потім з 1954 по 1959 р. в Паризькій консерваторії навчався музичного аналізу у Олів'є Мессіана та диригуванню у Ежена Віго. Проживаючи у Франції, багато писав, зокрема поклав на музику кілька творів новогрецького поета, революціонера Янніса Ріцоса. До цього періоду відносяться камерні прелюдії і сонатіни, симфонічні твори та три балети.
В 1959 р. композитор повернувся до Греції. Організував оркестр в Афінах та Музичне товариство в Піреї. Займався також політичною діяльністю, зокрема був депутатом Грецького парламенту від партії «Нова демократія» (1964—1967). У квітні 1967 р. незабаром після перевороту, влаштованого «чорними полковниками», Теодоракіс пішов у підпілля, був членом Єдиної демократичної лівої партії. Полковники заборонили його музику, а невдовзі композитор потрапив до в'язниці, де провів п'ять місяців.
1968 р. його звільнили під тиском світової громадськості і відправили у заслання, але вже в 1969 р. помістили в концтабір Оропос (під Афінами). Проте за нього знову заступилися всесвітньо відомі діячі культури, зокрема, Д. Шостакович, Л. Бернстайна, А. Міллер, Г. Белафонте. Нарешті в квітні 1970 р. композитор був звільнений. З 1970 р. він жив і працював у Франції. У вигнанні він продовжував боротьбу, влаштовуючи концерти на користь борців з хунтою. Після падіння режиму полковників в липні 1974 Теодоракіс знову повернувся до Греції.
1974 року, одразу після повернення на батьківщину, Мікіс Теодоракіс балотувався в члени Грецького парламенту як кандидат об'єднаних лівих, але не був обраний. 1978 році пристав на пропозицію висуватись в мери Афін, але знову не був обраний.
1981 року вдається обраний членом Грецького парламенту від Комуністичної партії, переобраний від КПГ в 1985 році. 1990 року через розбіжності у переконаннях вийшов зі складу КПГ, зблизився із партією «Нова демократія», був міністром без портфеля в уряді Константіноса Міцотакіса.
1 грудня 2010 року Мікіс Теодоракіс оголосив про створення незалежного громадянського руху під назвою «Іскра» (грец. Σπίθα)[10].
- Премія Ленінського комсомолу (1967) — за пісні, що кличуть молодь на боротьбу проти фашизму, за мир і краще майбутнє
- Міжнародна Ленінська премія «За зміцнення миру між народами» (1983)
- Міжнародна премія Андрія Первозванного «За Віру і Вірність» (1998—1999) — за видатні досягнення в галузі музики.[11]
- ↑ Πέθανε ο Μίκης Θεοδωράκης. Ένας μεγάλος Έλληνας. — Αθήνα: Στάθης Τσαγκαρουσιάνος, 2021.
- ↑ Ο Μίκης Θεοδωράκης έφυγε σήμερα Πέμπτη 2 Σεπτεμβρίου 2021 και ώρα 08.35' από καρδιοαναπνευστική ανακοπή. — 2021.
- ↑ Συγκίνηση για την απώλεια του Μίκη Θεοδωράκη – Τριήμερο εθνικό πένθος στη χώρα — 2021. — ISSN 1108-9792
- ↑ Μίκης Θεοδωράκης: Στον Γαλατά Χανίων η ταφή του μεγάλου μουσικοσυνθέτη — CNN Greece, 2021.
- ↑ Μίκης Θεοδωράκης: Την Πέμπτη στον Γαλατά Χανίων η κηδεία — Η Καθημερινή, 2021.
- ↑ Θεοδωράκης, Μίκης - Theodorakis, Mikis (1925 - 2021) — Μεγάλη Μουσική Βιβλιοθήκη της Ελλάδος «Λίλιαν Βουδούρη».
- ↑ Помер грецький композитор Мікіс Теодоракіс /ВВС-Україна, 2.09.2021/. Архів оригіналу за 3 вересня 2021. Процитовано 3 вересня 2021.
- ↑ Επίτιμο μέλος της Ακαδημίας Αθηνών ο Μίκης Θεοδωράκης. Архів оригіналу за 5 грудня 2013. Процитовано 5 грудня 2013.
- ↑ Μίκης Θεοδωράκης: Επίτιμο μέλος της Ακαδημίας Αθηνών - See more at: http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/read/n_id/19860#sthash.XWGDXvHm.dpuf. Архів оригіналу за 12 грудня 2013. Процитовано 5 грудня 2013.
- ↑ Mikis Theodorakis Founds New Political Movement “Spitha”. Архів оригіналу за 7 лютого 2011. Процитовано 2 грудня 2010.
- ↑ Лауреаты Международной премии Андрея Первозванного «За Веру и Верность». 1993-2010 годы. Архів оригіналу за 21 квітня 2013. Процитовано 24 серпня 2012.
- Офіційна сторінка
- Оркестр «Мікіс Теодоракіс»
- Микису Теодоракису 85 лет[недоступне посилання з липня 2019]
- Народились 29 липня
- Народились 1925
- Померли 2 вересня
- Померли 2021
- Померли в Афінах
- Випускники Паризької консерваторії
- Кавалери ордена Дружби (Російська Федерація)
- Командори ордена Почесного легіону
- Лауреати премії Ленінського комсомолу
- Лауреати Міжнародної Ленінської премії «За зміцнення миру між народами»
- Почесні доктори Зальцбурзького університету
- Почесні доктори Монреальського університету
- Грецькі композитори
- Політики Греції
- Уродженці Хіоса
- Композитори академічної музики XX століття