Монреальський протокол
Монреальський протокол | |
Юрисдикція | увесь світd |
---|---|
Головний предмет твору | озонова діра і хлорфторвуглеводні |
Попередник | Віденська конвенція про охорону озонового шару |
Місце публікації | Монреаль |
Мова твору або назви | китайська мова |
Дата й час | 16 вересня 1987[1] |
Коригує | Second Meeting of the Parties to the Montreal Protocold, Fourth Meeting of the Parties to the Montreal Protocold і Kigali Accordd |
Депозитарій | генеральний секретар ООН |
Доповнення до | Віденська конвенція про охорону озонового шару |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ea/NASA_and_NOAA_Announce_Ozone_Hole_is_a_Double_Record_Breaker.png/200px-NASA_and_NOAA_Announce_Ozone_Hole_is_a_Double_Record_Breaker.png)
Монреа́льський протоко́л про речови́ни, що висна́жують озо́новий шар — міжнародний договір, створений для захисту озонового шару через припинення або обмеження виробництва ряду речовин, що вважалися відповідальними за виснаження озону. Договір був відкритий для підпису 16 вересня 1987 року і набрав чинності 1 січня 1989 року. Після чого учасники договору провели ще вісім зустрічей, на яких приймалися доповнення до договору: в травні 1989 (Гельсінкі), 1990 (Лондон), 1991 (Найробі), 1992 (Копенгаген), 1993 (Бангкок), 1995 (Відень), 1997 (Монреаль) і 1999 (Пекін). Договір був майже всесвітньо ухвалений та ефективно виконується, через що Кофі Аннан назвав його «можливо, однією з найуспішніших міжнародних угод на сьогодні».
- В. М. Матвієнко, О. Ю. Ковтун. Конференція сторін Віденської конвенції про охорону озонового шару// Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т. /Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с. ISBN 966-316-039-X