Княждвір
село Княждвір | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Івано-Франківська область |
Район | Коломийський район |
Громада | Печеніжинська селищна громада |
Основні дані | |
Засноване | 1458 |
Населення | 1875 |
Площа | 19,969 км² |
Густота населення | 93,9 осіб/км² |
Поштовий індекс | 78294 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°33′29″ пн. ш. 24°54′46″ сх. д. / 48.55806° пн. ш. 24.91278° сх. д.Координати: 48°33′29″ пн. ш. 24°54′46″ сх. д. / 48.55806° пн. ш. 24.91278° сх. д. |
Водойми | Прут |
Місцева влада | |
Адреса ради | 78294, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с. Княждвір, вул. Шевченка, 63 |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Княждві́р — село в Україні, у Печеніжинській селищній територіальній громаді Коломийського району Івано-Франківської області.
Через село тече річка Шибенка Велика, права притока Пруту.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/a/af/%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D1%83_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D1%96_%D0%9A%D0%BD%D1%8F%D0%B6%D0%B4%D0%B2%D1%96%D1%80_%D0%93%D1%83%D1%86%D1%83%D0%BB%D1%8C%D1%89%D0%B8%D0%BD%D0%B0_18_%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BB%D1%96%D1%82%D1%82%D1%8F_%D1%84%D0%BE%D1%82%D0%BE_%D0%A9%D0%B5%D1%80%D0%B1%D0%B0%D0%BA%D1%96%D0%B2%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE.jpg/300px-%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D1%83_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D1%96_%D0%9A%D0%BD%D1%8F%D0%B6%D0%B4%D0%B2%D1%96%D1%80_%D0%93%D1%83%D1%86%D1%83%D0%BB%D1%8C%D1%89%D0%B8%D0%BD%D0%B0_18_%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BB%D1%96%D1%82%D1%82%D1%8F_%D1%84%D0%BE%D1%82%D0%BE_%D0%A9%D0%B5%D1%80%D0%B1%D0%B0%D0%BA%D1%96%D0%B2%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE.jpg)
.
- Згадується 10 січня 1461 року в книгах галицького суду[1].
- У податковому реєстрі 1515 року документується млин і 4 лани (близько 100 га) оброблюваної землі та ще 2 лани тимчасово вільної[2].
- У 1870-х рр. львівський краєзнавець А.Шнайдер запропонував для Княждвора (як колишнього містечка) проект герба з зображенням чотирьох соляних топок (поселення віддавна було осередком солеваріння). Водночас сільська громада користувалася печаткою з іншою символікою: зображенням селянина, що несе на плечах граблі та косу[3].
- З 1886 році Княждвір з Коломиєю з'єднував паровий вантажний трамвай, де паротяг kkStB 98 LCJE 031 носив ім'я села.
- З січня 1940 р. село поділялося на два: Горішній Княждвір і Долішній Княждвір з окремими сільрадами
- 23 жовтня 1940 р. указом Президії Верховної Ради УРСР Княждвір Горішня і Княждвір Долішня сільські ради передані з Коршівського району до Печеніжинського району.
- 7 червня 1946 року указом Президії Верховної Ради УРСР радянська влада була знищила історичну назву сіл Княждвір і перейменувала їх на безликі: село Верхнє і село Нижнє; з 1963 р. сільрада називалася Нижненською і включала ще й село Кайданці[4].
- Унікальна гуцульська церква була спалена в 1982 році.
- У 1993 р. села Верхнє і Нижнє об'єднані та повернена селу історична назва.[5]
- На захід від села розташований знаменитий Княждвірський ботанічний заказник, а також Краєзнавчий музей флори і фауни Карпат.
- Марусяк Дмитро («Зайчик») — командир рою сотні УПА «Ударник 5» (вд. 95а) ВО-6 «Сян», відзначений Золотим хрестом бойової заслуги 1 кляси (23.08.1948) за ліквідацію генерала Свєрчевського.
- Дмитро Васильович Повх (1922—25.01.1949) — керівник Печеніжинського райпроводу ОУН.[6][7]
- ↑ Akta grodzkie i ziemskie, T.12, s.271, № 2987 (лат.)
- ↑ Zródla dziejowe. Tom XVIII. Polska XVI wieku pod względem geograficzno-statystycznym. Cz. I. Ziemie ruskie. Ruś Czerwona. s. 173 — Warszawa: Sklad główny u Gerberta I Wolfa, 1902. — 252 s.
- ↑ ЛНБ ім. В.Стефаника. — Відділ рукописів. — Фонд 144. — Опис 3. — Справа 7. — Арк. 13, 13 зв., 136.
- ↑ Івано-Франківська область. Адміністративно-територіальний поділ. — Львів: Видавництво «Каменяр», 1965. — 84 с. — стор. 20, 59
- ↑ Постанова ПРЕЗИДІЇ ВЕРХОВНОЇ РАДИ УКРАЇНИ від 11.06.1993 «Про відновлення колишніх найменувань окремим населеним пунктам Івано-Франківської області». Архів оригіналу за 16 Квітня 2018. Процитовано 16 Квітня 2018.
- ↑ Реабілітовані історією. Івано-Франківська область. — Івано-Франківськ: Місто НВ, 2006. — ISBN 966-428-010-0, т.2, с. 934 (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 23 Жовтня 2021. Процитовано 7 Листопада 2021.
- ↑ Уляна Мокринчук. Шляхами бойової слави: на Прикарпатті вшанували станичного УПА Дмитра Повха (ФОТО). Архів оригіналу за 7 Листопада 2021. Процитовано 7 Листопада 2021.
- М. Футулуйчук, Г. Рогозіна-Марусяк «Княждвір». Макіївка: Графіті, 1998.
- М. Футулуйчук, Г. Рогозіна-Марусяк «Княждвір» (видання 2-е присвячене 600-чіччю села Княждвір). Коломия: "Вік", 2019, 450 с.
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |