Дзеньґелувка
Дзеньґелувка | |
![]() | |
Країна походження |
![]() |
---|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/Dziegielowka_Nisskosher.jpg/220px-Dziegielowka_Nisskosher.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Archangelica_officinalis_a1.jpg/220px-Archangelica_officinalis_a1.jpg)
Дзеньґелувка, літворувка[1][2] — польська настоянка[3] на основі кореня і/або стовбура[3] дягеля лікарського[4], раніше популярного серед інших у Підгаллі[4] та Литві[5]. Їй приписували цілющі властивості[4], а саме сприятливий вплив на травну систему[6].
Відповідно до характеристик Міністерства сільського господарства, це в’язка жовто-зелена рідина, гостра і терпка на смак з 35-45% вмістом спирту, виготовлена із стебел дягеля, зібраних у травні[3].
У промислових масштабах дзеньґелувка як горілка з сухої трави виробляється в Польщі на горілчаній фабриці фірми Nisskosher з Бельсько-Бяла[6].
15 травня 2006 дзеньґелувка внесена до національного переліку традиційних продуктів Міністерства сільського господарства та розвитку села Куявсько-Поморського воєводства[3].
Дзеньґелувка згадана у творі Владислава Сирокомля під назвою «До каніфолі» з 1849 року:
![]() |
«Болить серце чи головка, |
![]() |
- ↑ а б Stanisław A. Hodorowicz: Słownik gwary górali Skalnego Podhala. Nowy Targ: Podhalańska Państwowa Wyższa Szkoła Zawodowa w Nowym Targu, 2004, s. 96. ISBN 8392158903.
- ↑ а б Hanna Szymanderska: Na polskim stole: przepisy i tradycje szlacheckie. Warszawa: Świat Książki, 2005, s. 56. ISBN 8324700900.
- ↑ а б в г MRiRW.
- ↑ а б в Szatkowski, 2010.
- ↑ а б Karol Langie: Ogród warzywny, jego urządzenie i pielęgnowanie. Kraków: C. k. austryackie Ministerstwo Rolnictwa, 1875, s. 166.
- ↑ а б Nisskosher.
- ↑ а б Poezye Ludwika Kondratowicza (Władysława Syrokomli). T. X. Warszawa: Gebethner i Wolff, 1872, s. 332.
- Dzięgielówka. Архів оригіналу за 8 травня 2017. Процитовано 30 травня 2020.
- Dzięgielówka – Herbs Speciality. Архів оригіналу за 18 лютого 2020. Процитовано 30 травня 2020.
- Rośliny Tatr – Litwor, czyli „anielskie ziele”. 10 серпня 2010.