Ірландське королівство
Ірландське королівство англ. Kingdom of Ireland ірл. Rioghacht Éireann | |||||||||||
| |||||||||||
![]() | |||||||||||
Столиця | Дублін | ||||||||||
Мови | англійська (офційна), ірландська, шотландська | ||||||||||
Релігії |
| ||||||||||
Форма правління | унітарна парламентська залежна територія при конституційній монархії | ||||||||||
Королі | |||||||||||
- 1542–1547 | Генріх VIII (перший) | ||||||||||
- 1760–1801 | Георг III (останній) | ||||||||||
Законодавчий орган | Парламент Ірландії | ||||||||||
Історія | |||||||||||
- Засновано | 1542 | ||||||||||
- Об'єднання з Королівством Великої Британії | 1 січня 1801 | ||||||||||
| |||||||||||
Сьогодні є частиною | ![]() ![]() | ||||||||||
1Північна Ірландія. | |||||||||||
|
Ірла́ндське королі́вство (ірл. Ríocht na hÉireann, англ. Kingdom of Ireland) — ірландська держава, яка існувала з 1541 по 1800 рік і займала весь острів Ірландія. 1 січня 1801 року Королівство Ірландія і Королівство Великої Британії об'єдналися, створивши Сполучене Королівство Великої Британії та Ірландії.
Згідно з Актом Корони Ірландії[2], затвердженим Ірландським парламентом у 1542 році, Ірландія ставала королівством, а король Англії Генріх VIII, який мав до цього, як і його попередники, титул повелителя Ірландії, проголошувався королем Ірландії, першим із 1169 року. Припиняло своє існування Лордство Ірландія, створене в 1171 році після завоювання Ірландії Генріхом II, благословенним на це папською буллою Laudabiliter[en], виданою в 1155 році папою Адріаном IV.
Головою держави був англійський монарх. Головою виконавчої влади та представником англійського короля був Лорд-Представник, пізніше Лорд-Лейтенант. На цю посаду призначалися, як правило, знатні англійські дворяни, хоча кілька разів це місце займали й ірландці. У XVIII столітті значення цієї посади стало зменшуватися і провідну роль став виконувати Генеральний Секретар Ірландії. Законодавчим органом Королівства Ірландія був двопалатний парламент, створений по англійському зразку й складався з палати Лордів і Палати Громад. Повноваження парламенту Ірландії були істотно обмежені цілим рядом законодавчих актів, головним чином — Актом Пойнінга, запропонованим Лордом-Представником Едуардом Пойнінгом у 1492 році, після закінчення війн Червоної та Білої троянд.
З 1693 року католики, а також представники таких гілок протестантизму, як баптизм, пресвітеріанство і методизм, не допускалися до складу парламенту, а їхні права були значною мірою обмежені серією законів, з 1728-го до 1793 року вони навіть не мали виборчих прав.
- ↑ H. Awad, Sarah (2019). Remembering as a Cultural Process. Springer Nature. с. 92. ISBN 9783030326418.
- ↑ www.statutelaw.gov.uk // повний текст Crown Act of Ireland [Архівовано 30 вересня 2007 у Wayback Machine.](англ.)
|