Одіссеас Елітіс
Одіссеас Елітіс | ||||
---|---|---|---|---|
Οδυσσέας Ελύτης | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | Одіссеас Алепуделіс | |||
Псевдонім | Елітіс | |||
Народився | 2 листопада 1911 Іракліон, Крит, Греція | |||
Помер | 18 березня 1996 (84 роки) Афіни ·інфаркт міокарда | |||
Поховання | Перше афінське кладовище[1] | |||
Громадянство | Афіни, Греція | |||
Діяльність | поет | |||
Alma mater | Афінський національний університет імені Каподистрії | |||
Мова творів | грецька | |||
Magnum opus | Axion Estid | |||
Членство | Hellenic Authors' Societyd | |||
Автограф | ![]() | |||
Премії | ![]() | |||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Одіссеас Елітіс (грец. Οδυσσέας Ελύτης 2 листопада 1911, Іракліон, Крит — 18 березня 1996) — новогрецький поет, лауреат Нобелівської премії з літератури 1979 року. Один з найяскравіших представників романтичного модернізму.
Поет походив із давнього заможного роду землевласників Алепуделісів, що мешкав на острові Лесбос. Елітіс — це псевдонім поета, що насправді складений із початкових літер слів «Греція» Ελλάδα, «надія» ελπίδα, «свобода» ελευθερία, «Єлена» Ἑλένη, що вважалась уособленням краси.[3]
Батько залишив Лесбос та оселився на Криті, заснував миловарну мануфактуру. Коли Одіссеасу виповнилось 6 років, родина переїхала до Афін, там він закінчив початкову та середню школу. Продовжив освіту в Афінському універвитеті, вивчав право, проте диплом так і не захистив.
У 20 років він зацікавився поезією, особливо сюрреалізмом у літературі. Він знайомиться з Андреасом Ембірикосом та вступає у групу Нова література (Νέα Γράμματα), що випускала однойменний журнал. У ньому за сприяння Георгоса Сеферіса 1935 р. з'явилась перша публікація поета.[4]
Творчість молодого поета одразу зустріла схвалення читачів. Власне, ранній період вирізнявся оптимізмом на відміну від Йоргоса Сеферіса, Еліота та ін. 1943 року «Цар сонця» приносить Елітісу славу видатного ліричного поета, поета радості та духовного здоров'я, в той час як впродовж 1940—1941 років письменник був на передовій світової війни.
Після звільнення Греції 1944 року Елітіс працює в Інституті національного радіомовлення в Афінах, наступні два роки писав статті та огляди на літературні теми для Інституту національного радіомовлення в Афінах, згодом, впродовж двох років, друкував статті та огляди на літературні теми в газеті «Катимеріні» («Καθημερινή»).
1948 року поет переїздить до Парижа, чотири роки вивчає літературу в Сорбонні. Знайомиться з Пабло Пікассо, Анрі Матіссом, Альберто Джакометті та Джордже де Кіріко. 1953 року Елітіс повернувся до Греції, де знову працював на радіо.
1979 року письменник отримав Нобелівську премію з літератури «за поетичну творчість, що у руслі грецької традиції, із силою почуттів та інтелектуальною проникливістю малює боротьбу сучасної людини за свободу та незалежність.»
Елітіс — не лише поет, але й художник. Він є лауреатом Національної премії Греції в області поезії, цією премією поет був нагороджений першим (1960). Кавалер ордена Фенікса (1965).
- З нагоди 100-річчя від народження поета 2011 рік в Греції оголошений роком Одіссеаса Елітіса[5][6]. Основний серед кількох фондів, які організовуватимуть заходи-присвяти поету, — Афінський концерт-холл «Мегарон»[7].
- «Орієнтації», 1936
- «Водяний годинник невідомого», 1937
- «Споради», 1938
- «Орієнтири», 1940
- «Сонце перше», 1943
- «Героїчна і печальна пісня загиблому в Албанії лейтенанту», 1943
- «Достойно єсть», 1959
- «Шість і ще одне переживання про небеса», 1960
- «Дерево світла і чотирнадцята краса», 1971
- «Потоки любові», 1972
- «Монограми», 1972
- «Єдинокровні», 1974
- «Вибор. 1935—1933 роки», 1979
- ↑ Find a Grave — 1996.
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Енциклопедія Кругосвіт[недоступне посилання з липня 2019]
- ↑ Електрона бібліотека «Наука і техніка»
- ↑ 2011 объявлено годом поэта Элитиса — ana-mpa, 13-12-2010. Архів оригіналу за 12-03-2012. Процитовано 15-12-2010.
- ↑ 2011 Dedicated to Nobel Laureate Odysseus Elytis
- ↑ Megaron-Athens Concert Hall celebrates 20th anniversary, 4-03-2011, ana-mpa
- Николау Н. Г. Короткий словарь новогреческой литературы. — Москва : Книжный дом «Либроком», 2010. — 296 с. — ISBN 978-5-397-01373-4.
- Елітіс Одісеас // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Зінґер Ісаак Башевіс | Одіссеас Елітіс Нобелівська премія з літератури 1979 |
Мілош Чеслав |