Mord på Allhelgonadagen
Mord på Allhelgonadagen Roman | |
Författare | Agatha Christie |
---|---|
Originaltitel | Hallowe'en Party |
Originalspråk | Engelska |
Land | ![]() |
Genre | Deckare |
Utgivningsår | 1969 |
Först utgiven på svenska | 1971 |
Del i serie | |
Ingår i serie | canon of Hercule Poirot |
Föregås av | Ett sting i tummen |
Efterföljs av | Passagerare till Frankfurt |
Mord på Allhelgonadagen (engelska: Hallowe'en Party) är en detektivroman av den brittiska författaren Agatha Christie.[1][2][3] Den kom ut på engelska 1969 och på svenska 1971.[4] Boken är tillägnad P.G. Wodehouse. Den har bearbetats för tv, radio och nu senast för filmen Mord i Venedig (2023).
Romanen handlar om den belgiske detektiven Hercule Poirot och deckarförfattaren Ariadne Oliver. En skrytsam flicka på en fest berättar för fru Oliver att hon en gång bevittnat ett mord. Samma flicka drunknar senare i en äppelhink, och Poirot måste lösa ett tvådelat mysterium: vem dödade flickan, och vad, om något, bevittnade hon?
Handling
[redigera | redigera wikitext]När Ariadne Oliver besöker sin vän Judith Butler i Woodleigh Common hjälper hon grannarna att planera en julfest för barn i den rika Rowena Drakes hus. Efter att ha träffat Mrs. Oliver hävdar 13-åriga Joyce Reynolds att hon en gång bevittnat ett mord, även om hon vid den tiden var för ung för att känna igen det som ett sådant. Även om ingen verkar tro henne hittas Joyce drunknad i en äppelhink efter festen. Fru Oliver blir förtvivlad och kallar till sig Hercule Poirot för att lösa fallet. Med hjälp av den pensionerade polisinspektör Spence gör Poirot en lista över de senaste dödsfallen och försvinnandena i området Woodleigh Common. Av dessa är det tre som sticker ut som betydande:
- Rowenas moster, fru Llewellyn-Smythe dog plötsligt men av vad man trodde var naturliga orsaker.
- Hennes au pair Olga Seminoff försvann när en kodicill som gynnade henne i arbetsgivarens testamente visade sig vara en förfalskning.
- Leslie Ferrier, en advokat med tvivelaktiga kontakter och tidigare dömd för förfalskning, knivhöggs i ryggen av en okänd gärningsman.
När Poirot intervjuar stadsborna får han reda på några intressanta fakta:
- Judiths dotter Miranda var Joyces närmaste vän och paret delade hemligheter.
- Joyce var känd för att ljuga för att få uppmärksamhet.
- Elizabeth Whittaker, en matematiklärare, bevittnade hur Rowena blev skrämd och tappade en vas med vatten utanför biblioteket medan festdeltagarna lekte.
- En före detta städerska hos mrs Llewellyn-Smythe hade bevittnat hur hennes arbetsgivare tillverkade den påstått förfalskade kodicillen.
- En vacker trädgård som byggdes i ett övergivet stenbrott designades av Michael Garfield, en stilig narcissistisk man, för Mrs. Llewellyn-Smythe. Han bodde i en stuga på ägorna för att övervaka arbetet och bor fortfarande där.
- Offrets bror Leopold Reynolds har fått gott om pengar på sistone.
- Leopold hittas död. Rowena berättar för Poirot att hon sett honom i biblioteket samma kväll som festen ägde rum och hon tror att han bevittnade mordet på sin syster.
Poirot råder polisen att söka igenom skogen i närheten av stenbrottet. I sökandet hittas Olgas kropp i en övergiven brunn, knivhuggen på samma sätt som Ferrier. Av rädsla för ett nytt mord skickar Poirot ett telegram till Mrs. Oliver och instruerar henne att ta Judith och hennes dotter till London.
Miranda träffar Garfield, som tar henne till ett hedniskt offeraltare, med avsikt att förgifta henne. Han begår dock självmord när två ungdomar som rekryterats av Poirot räddar Mirandas liv. Miranda avslöjar att det var hon som såg Garfield och Rowena släpa Olgas kropp genom stenbrottets trädgård, och hon berättade det i hemlighet för Joyce. Miranda hade inte varit närvarande vid förberedelserna för festen, så Joyce försökte få den berömda Ariadnes uppmärksamhet genom att hävda att Mirandas historia var hennes egen.
Poirot lägger fram lösningen för Mrs. Oliver och Mrs. Butler. Rowena inledde en affär med Garfield medan hennes döende make fortfarande levde. Äcklad av detta skrev Rowenas moster en kodicill som testamenterade hennes förmögenhet till Olga. De älskande konspirerade sedan för att misskreditera Olgas påstående och anlitade Ferrier för att ersätta kodicillen med en avsiktligt klumpig förfalskning för att säkerställa att Rowena ärvde allt; Den riktiga kodicillen har nu hittats av polisen. Både Olga och Ferrier mördades för att dölja bedrägeriet, men Rowena misstänkte att någon hade bevittnat bortskaffandet av Olgas kropp. Rowena dödade Joyce när hon hävdade att hon hade bevittnat ett mord, ovetandes om att Joyce hade anammat Mirandas berättelse. Tappandet av vasen, som mrs Whittaker bevittnade, var för att dölja det faktum att Rowena redan var våt efter att ha dränkt Joyce. Leopold mördades för att han bad Rowena om pengar och hon misstänkte att han visste något.
Poirot tror att Rowena troligen skulle ha gått samma öde till mötes som Olga, eftersom Garfields motiv för mordet var hans besatthet av att anlägga en andra, mer perfekt trädgård. När han väl hade Rowenas pengar skulle han snart inte längre behöva henne, eftersom hon redan hade försett honom med en grekisk ö.
Poirot avslöjar också att Judith egentligen inte är änka. Hon hade en gång en kort affär med Michael Garfield, och Miranda är barnet av den föreningen. Butlers träffade Michael igen av en slump flera år senare. Även om Michael var förtjust i Miranda var han villig att döda sitt eget barn för att tillfredsställa sitt behov av att skapa. Judith är nöjd med Poirots hjälp och tackar honom.
Karaktärer
[redigera | redigera wikitext]- Hercule Poirot – Belgisk detektiv, ombedd att hjälpa till att utreda mordet på Joyce Reynolds av sin vän Mrs. Oliver.
- Ariadne Oliver – deckarförfattare och Poirots vän.
- Alfred Richmond – Polismästare vid den lokala polisen.
- Dr Ferguson – lokal läkare och utsedd poliskirurg.
- Joyce Reynolds – det första offret i fallet. En trettonårig flicka på Rowenas Halloweenfest.
- Olga Seminoff – en au pair-tjej från Hercegovina.
- Mrs. Llewellyn-Smythe – en förmögen änka.
- Leslie Ferrier – en lokal advokat, mördad innan romanen börjar.
- Janet White – en lokal lärare, död av strypning innan romanen börjar.
- Leopold Reynolds – det andra offret i fallet. Joyces yngre bror.
- Rowena Drake - Mrs. Llewellyn-Smythes brorsdotter.
- Miranda Butler – en tolvårig flicka som var sjuk och inte kunde delta i festen.
- Judith Butler – Mrs. Olivers väninna och mor till Miranda.
- Ann Reynolds – Joyces och Leopolds äldre syster.
- Mrs. Reynolds – Joyces och Leopolds mor.
- Michael Garfield – en trädgårdsmästare, återvände nyligen till området.
- Elizabeth Whittaker – lärare i matematik och latin på The Elms school.
- Miss Emlyn – lokal rektor på The Elms School.
- Mrs. Goodbody – en lokal städerska som deltar i festen i rollen som häxa.
- Jeremy Fullerton - Mrs. Llewellyn-Smythes advokat och arbetsgivare till Ferrier.
- Nicholas Ransom – en 18-åring, som deltog i festen.
- Desmond Holland – en 16-åring, som deltog i festen.
- Harriet Leaman – Mrs. Llewellyn-Smythes före detta städerska.
- George – Poirots trogne betjänt.
- Kommissarie Spence – en pensionerad polis.
- Elspeth McKay - Kommissarie Spences syster.
Litterär betydelse och mottagande
[redigera | redigera wikitext]Samtida recensioner var till stor del negativa, även om de mildrades av en uppskattning av Christies höga ålder. Författaren och akademikern Robert Barnard, som 1980 skrev en monografi om Christie, konstaterade: "Handlingen i den här är inte så dålig, men berättandet är mycket dåligt: den är full av lösa trådar, otroliga karaktärer och behåller bara ett marginellt grepp om läsarens intresse. Mycket av det låter som om det talades in i en bandspelare och läses aldrig igenom efteråt."[5] Christie använde ibland diktafon när hon skrev. Enligt hennes barnbarn "brukade hon diktera sina berättelser i en maskin som kallades diktafon och sedan skrev en sekreterare ner detta till ett maskinskrivet manuskript, som min mormor rättade för hand."[6]
Robert Weaver skrev i Toronto Star den 13 december 1969: "Mord på Allhelgonadagen... är en besvikelse, men med alla sina prestationer kan Miss Christie förlåtas vissa besvikelser... Poirot verkar trött och det gör boken också."[7]
Kritisk omprövning på senare år har dock lett till mer positiva recensioner. I Poirot: The Greatest Detective in the World, en facklitterär studie från 2020 av alla Poirot-romaner inför karaktärens hundraårsjubileum,[8] beskriver Mark Aldridge Mord på Allhelgonadagen som "en mycket minnesvärd och spännande roman som gör ett bestående intryck på läsaren". Samtidigt som han kommenterar romanens brister, såsom olösta berättelsetrådar och en "ovanligt obeskriven mördare", skriver Aldridge att den har "en energisk och spännande inledning, en utmärkt ledtråd som gömmer sig i öppen dager, och en ton av bister fascination för mordet hela tiden." Han noterar hur Christie var nedstämd över vad hon uppfattade som ökande grymhet och kriminalitet i omvärlden och att hon läste rapporter om aktuell brottslighet som en del av sin inspiration.
Referenser och allusioner
[redigera | redigera wikitext]Referenser till andra verk
[redigera | redigera wikitext]- Kommissarie Spence berättade för Poirot om fallet som löstes i Mrs McGinty är död, som de diskuterar i kapitel 5. Fallet återberättas av Poirot i kapitel 3 när Poirot minns att Mrs. Oliver klev ur en bil och "en påse äpplen gick sönder". Detta är en referens till hennes andra framträdande i Mrs McGinty är död, kapitel 10.
- Miss Emlyn nämner i kapitel 10 att hon känner till Poirot från Miss Bulstrode, som tidigare medverkat som en karaktär i Katt bland duvor.
- När Joyce föreslår för Ariadne Oliver i kapitel 1 att hon borde ha tematiserat festen kring ett fejkat mord för att hedra hennes närvaro, svarar Ariadne "aldrig mer". Detta är en referens till Död mans fåfänga, en tidigare Poirot-roman där hon ombeds att skriva ett fejkat mord för en välgörenhetsfest som blir en riktig sådan.
- Ett brev skickades till Hercule Poirot från Mr. Goby, som medverkade i Mysteriet på Blå tåget, Begravningar är farliga och Tredje flickan.
- Mrs. Goodbody, en rik källa till lokala insikter, använder en välkänd barnramsa för att uttrycka sin syn på Olgas troliga öde, när Poirot frågar henne i kapitel 16: "Ding dong dell, pussy's in the well".
- Det finns flera anspelningar på klassiska, bibliska och litterära karaktärer i denna bok:
- Mrs. Rowena Drake jämförs med Lady Macbeth.
- Den magra, blonda Mrs. Butler jämförs ofta med Undin.
- Mrs. Butler och Mrs. Oliver reflekterar över skillnaderna mellan sina egna liv och sina namnes (Judith respektive Ariadne)
- Miranda och Mrs. Butler diskuterar historien om Jael och Sisera när de diskuterar hur olika människor kan begå ett mord.
- Michael Garfield kallas både Narcissus och/Lucifer.
- Michael Garfield rubricerar också sin skiss av Miranda som Ifigenia, vilket återspeglar hans plan.
Referenser till aktuell historia, geografi och aktuell vetenskap
[redigera | redigera wikitext]- Den första halvan av romanen innehåller flera diskussioner där oro uttrycks över det straffrättsliga systemet i Storbritannien. Detta beror delvis på att dödsstraffet för mord avskaffades 1965.
- Romanen speglar i många avseenden utgivningstiden i slutet av det tillåtande 1960-talet, men ingenstans mer än när en karaktär använder ordet "lesbisk" i kapitel 15.[9][10]
- Mrs Llewellyn-Smythe placerade sin kodicill i en bok med titeln Enquire Within upon Everything, en riktig bok med hushållstips som publicerades mellan 1856 och 1994.
Bearbetningar
[redigera | redigera wikitext]Radio
[redigera | redigera wikitext]Mord på Allhelgonadagen dramatiserades för radio och sändes på BBC Radio 4 den 30 oktober 1993 med John Moffatt som Hercule Poirot och Stephanie Cole som Ariadne Oliver.[11]
TV
[redigera | redigera wikitext]Brittisk version
[redigera | redigera wikitext]Romanen filmatiserades som en del av den tolfte säsongen av Agatha Christies Poirot med David Suchet, där Zoë Wanamaker repriserade sin roll som Ariadne Oliver. Gästskådespelare inkluderar Deborah Findlay som Rowena Drake, Julian Rhind-Tutt som Michael Garfield, Amelia Bullmore som Judith Butler och Fenella Woolgar som Elizabeth Whittaker. Charles Palmer (som också regisserade Klockorna för serien) regisserar denna del, med manuset skrivet av Mark Gatiss (som skrev manuset till Katt bland duvor; han medverkade också som gäststjärna i adaptionen av Döden till mötes).
TV-adaptionen flyttade det sena 1960-talet till 1930-talet, som med nästan alla avsnitt i den här serien.
Fransk version
[redigera | redigera wikitext]Romanen filmatiserades 2014 som ett avsnitt av den franska tv-serien Les Petits Meurtres d'Agatha Christie.
Serieroman
[redigera | redigera wikitext]Boken släpptes av HarperCollins som en serieroman den 3 november 2008, anpassad och illustrerad av "Chandre" (ISBN 0-00-728054-8).
Film
[redigera | redigera wikitext]Romanen anpassades löstligt av Kenneth Branagh 2023 för hans tredje Poirot-film[12] med titeln Mord i Venedig och flyttades från England till Venedig. Filmen följde Branaghs tidigare Poirot-filmatiseringar Mordet på Orientexpressen (2017) och Döden på Nilen (2022).[13]
Källor
[redigera | redigera wikitext]- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från en annan språkversion av Wikipedia.
Fotnoter
[redigera | redigera wikitext]- ^ Chris Peers, Ralph Spurrier and Jamie Sturgeon. Collins Crime Club – A checklist of First Editions. Dragonby Press (Second Edition) March 1999 (p. 15)
- ^ John Cooper and B.A. Pyke. Detective Fiction – the collector's guide: Second Edition (pp. 82, 87) Scholar Press. 1994. ISBN 0-85967-991-8
- ^ American Tribute to Agatha Christie
- ^ ”Mord på Allhelgonadagen” (på engelska). Worldcat. 6 augusti 1971. https://www.worldcat.org/title/mord-pa-allhelgonadagen/oclc/186678363&referer=brief_results. Läst 11 juli 2016.
- ^ Barnard, Robert (1990). A Talent to Deceive – an appreciation of Agatha Christie – Revised edition. Fontana Books. sid. 194. ISBN 0-00-637474-3
- ^ ”How Christie Wrote”. Agatha Christie Limited. https://www.agathachristie.com/en/about-christie/how-christie-wrote.
- ^ Weaver, Robert (13 december 1969). ”Unknown title”. Toronto Daily Star: s. 58.
- ^ Aldridge, Mark (12 November 2020). Agatha Christie's Poirot: The Greatest Detective in the World. HarperCollins. ISBN 978-0008296612. https://www.amazon.co.uk/Agatha-Christies-Poirot-Greatest-Detective/dp/0008296618/ref=tmm_hrd_swatch_0?_encoding=UTF8&qid=&sr=
- ^ Bunson, Matthew (2000). The Complete Christie: An Agatha Christie Encyclopedia. Simon & Schuster. sid. 69. ISBN 978-0671028312. https://books.google.com/books?id=R3syC8weGO8C&q=Agatha+Christie+Halloween+Party+use+of+the+term+lesbian&pg=PA69
- ^ Lee, Amy (7 February 2003). Agatha Christie: Hallowe'en Party. The Literary Encyclopedia. https://www.litencyc.com/php/sworks.php?rec=true&UID=4832. Läst 13 april 2017
- ^ ”Hallowe'en Party”. 30 oktober 1993. https://genome.ch.bbc.co.uk/d265907af9da46f4bc782d31c2dc4acb.
- ^ Massoto, Erick (3 mars 2022). ”A Third Hercule Poirot Film Has Been Written, Says 20th Century Studios President”. https://collider.com/hercule-poirot-third-sequel-film-written-script-kenneth-branagh/. Läst 4 mars 2022.
- ^ ”Kenneth Branagh's Third Hercule Poirot Film 'A Haunting in Venice' Casts Tina Fey, Jamie Dornan, Michelle Yeoh and More”. 10 oktober 2022. https://variety.com/2022/film/news/a-haunting-in-venice-kenneth-branagh-poirot-1235398277/.
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]- Hallowe'en Party at the official Agatha Christie website
- Hallowe'en Party at the new official Agatha Christie website
- Mord på Allhelgonadagen på Internet Movie Database (engelska)