Mikolajivska oblast
Mikolajivska oblast Миколаївська область | |||
---|---|---|---|
Mikolajivska oblast[1] | |||
| |||
Vzdevek: Миколаївщина (Mikolajivščina) | |||
![]() Meje pred julijem 2020 | |||
47°25′48″N 31°48′0″E / 47.43000°N 31.80000°E | |||
Država | ![]() | ||
Sedež | Mikolajiv | ||
Upravljanje | |||
• Guverner | Vitali Kim[2] | ||
• Oblastni svet | 64 sedežev | ||
Površina | |||
• Oblast | 24.598 km2 | ||
Rang | 14. mesto | ||
Prebivalstvo (2022)[3] | |||
• Oblast | 1.091.821 | ||
• Rang | 18. mesto | ||
• Gostota | 44 preb./km2 | ||
• Urbano | 750.698 | ||
• Ruralno | 341.123 | ||
Časovni pas | UTC+2 (EET) | ||
• Poletni | UTC+3 (EEST) | ||
Poštne številke | 54000-56999 | ||
Področna koda | +380-51 | ||
Koda ISO 3166 | UA-48 | ||
Rajoni | 4 | ||
Spletna stran | www.mk.gov.ua www.mk-oblrada.gov.ua |
Mikolajivska oblast (ukrajinsko Миколаївська область, latinizirano: Mykolajivs'ka oblast',IPA: [mɪkoˈlɑjiu̯sʲkɐ ˈɔblɐsʲtʲ]), imenovana tudi Mikolajivščina (ukrajinsko Миколаївщина), je oblast Ukrajine. Njeno upravno središče regije je mesto Mikolajiv. Po zadnji oceni (leta 2022) je prebivalstvo oblasti štelo 1.091.821 ljudi.
Zgodovina
[uredi | uredi kodo]Med rusko invazijo na Ukrajino leta 2022 je ruska vojska v Mikolajivsko oblast vdrla iz Hersonske oblasti. Ukrajinska vojska jih je premagala v bitki za Voznesensk in v bitki za Mikolajiv ter jih pregnala iz oblasti. Od aprila 2022 je bila skoraj vsa provinca pod ukrajinskim nadzorom - izjema je majhen kos peščenega polotoka Kinburn na jugovzhodu, ki ima dostop le iz okupiranega dela Hersonske oblasti.[5]
Julija 2022 se je med mednarodno konferenco o obnovi Ukrajine (URC 2022) v Luganu Švica zavezala, da bo podprla obnovo v Mikolajivski oblasti.[6]
Geografija
[uredi | uredi kodo]Mikolajivska oblast se nahaja v južni polovici Ukrajine. Njena površina (24.600 km²) obsega približno 4,07 % celotne površine Ukrajine.
V smeri zahod-jugozahod meji na Odeško oblast, na severu na Kirovogradsko, na severovzhodu na Dnepropetrovsko in na jugovzhodu na Hersonsko oblast. Na jugu meji na Črno morje. K njej spada tudi polotok Kinburn, otok Berezan v Črnem morju in otok Pervomajsk v estuariju Dnepra. Relief Mikolajivske oblasti je raven in se rahlo spušča proti jugu. Večji del ozemlja leži v Črnomorski nižini.[7] V oblasti se nahaja več nahajališč rud in mineralov kot so nikelj, uran, granit, gnajs in kvarciti.[7]
Podnebje je zmerno celinsko z blago zimo z malo snega in vročim sušnim poletjem.[7]
Na ozemlju oblasti je 85 rek, ki spadajo v porečje Črnega morja.[7] Med najpomembnejše reke spadajo Ingulec, Berezan in Južni Bug, ki pokrajino deli na vzhodni in zahodni del.[7]
Demografija
[uredi | uredi kodo]Leta 2005 je bilo število prebivalstva ocenjeno na 1,2 milijona ljudi. Večina je živela v mestih (66 %), preostanek pa na podeželju. Skoraj 60 % mestnega prebivalstva je živelo v Mikolajivu, ki predstavlja industrijsko, kulturno in upravno središče Mikolajivske oblasti.
Leta 2021 je bilo celotno prebivalstvo regije ocenjeno na 1.108.394 prebivalcev, pri čemer jih je 761.278 (68,7 %) živelo v mestih, preostalih 347.116 (31,3 %) pa na podeželju. V Mikolajivu je živelo 341.123 prebivalcev, kar je predstavljalo 68,8 % mestnega prebivalstva Mikolajivske oblasti.
Gostota prebivalstva v regiji je ena najnižjih v Ukrajini – 45/km2. Mikolajivska oblast predstavlja 2,7 % prebivalstva Ukrajine in zaseda 19. mesto med regijami.
Starostna struktura
[uredi | uredi kodo]- 0-14 let: 14,7 %
(moški 88.668/ženske 83.434)
- 15-64 let: 70,7 %
(moški 396.342/ženske 432.808)
- 65 let in več: 14,6 %
(moški 56.527/ženske 114.987) (uradni podatki 2013)
Mediana starosti
[uredi | uredi kodo]- skupaj: 39,7 leta
- moški: 36,3 let
- ženske: 42,9 let
(uradni podatki 2013)
Narodnost, jezik in državljanstvo
[uredi | uredi kodo]V oblasti živi več kot sto etničnih skupin.[8] Najpogostejši jezik je ukrajinščina, drugi najpogostejši pa ruščina.[9] V mestu Mikolajiv je najpogostejši jezik ruščina.[10]
Ob popisu leta 2001 je oblast 1.269.900 stalnih prebivalcev.[11] Od teh je:
- 1.251.100 (99,1 %) imelo ukrajinsko državljanstvo.[11]
- 6400 imelo državljanstvo držav SND.[11]
- 10.200 imelo državljanstvo drugih držav.[11]
- 4.200 bilo brez državljanstva.[11]
- 1.000 takih, ki niso navedli svojega državljanstva.[11]
Nacionalnost | Stalni prebivalci 2001 | Materni jezik 2001[9] | Stalni prebivalci 1989 | Materni jezik 1989[9] | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Število[8] | %[8] | Ukrajinščina | Ruščina | %[8] | Ukrajinščina | Ruščina | ||
Vse[11] | 1.269.900 | 100,0% | 69,2% | 29,3% | 100,0% | 64,2% | 33,8% | |
Ukrajinci | 1.034.400 | 81,9% | 82,4% | 17,5% | 75,6% | |||
Rusi | 177.500 | 14,1% | 6,2% | 93,7% | 19,4% | |||
Moldavci | 13.200 | 1,0% | 28,5% | 16,8% | 1,3% | |||
Belorusi | 8.400 | 0,7% | 21,8% | 58,5% | 1,1% | |||
Bolgari | 5.600 | 0,4% | 16,9% | 53,2% | 0,5% | |||
Armenci | 4.300 | 0,3% | 7,1% | 35,8% | 0,1% | |||
Judje | 3.300 | 0,3% | 10,1% | 87,4% | 0,9% | |||
Korejci | 1.800 | 0,1% | 6,3% | 70,8% | 0,0% | |||
Azerbajdžanci | 1.500 | 0,1% | 8,1% | 33,3% | 0,1% | |||
Romi | 1.400 | 0,1% | 38,7% | 15,2% | 0.1% | |||
Poljaki | 1.300 | 0,1% | 47,4% | 44,1% | 0,2% | |||
Tatari | 1.300 | 0,1% | 7,3% | 73,5% | 0.1% | |||
Nemci | 1.200 | 0,1% | 26,8% | 67,7% | 0,1% | |||
Ostali | 7.700 | 0,7% | 13,8% | 37,3% | 0,5% |
Upravne delitve
[uredi | uredi kodo]Mikolajivska oblast je bila ustanovljena septembra 1937. Razdeljena je na rajone.
Upravna delitev (od 18. julija 2020 do danes)
[uredi | uredi kodo]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Mykolaiv_Oblast_2020_subdivisions.jpg/220px-Mykolaiv_Oblast_2020_subdivisions.jpg)
18. julija 2020 se je po reformi upravne delitve Ukrajine Mikolajivska oblast razdelila na štiri rajone (pred tem je bila sestavljena iz 19 rajonov in 5 mest):[12][13]
- Baštanski rajon (Баштанський район), središče je v mestu Baštanka ;
- Mikolajivski rajon (Миколаївський район), središče je v mestu Mikolajiv ;
- Pervomajski rajon (Первомайський район), središče je v mestu Pervomajsk ;
- Voznesenski rajon (Вознесенський район), središče je v mestu Voznesesk .
Infrastruktura in gospodarstvo
[uredi | uredi kodo]- Ob obali je več pristanišč in mednarodno letališče Mikolajiv .
- Železniško omrežje in infrastruktura regije sta del Odeških železnic .
- Skozi regijo poteka evropska pot E58 in evropska pot E95 .
- Mesto Mikolajiv je znano po ladjedelnicah, ki obstajajo že od 19. stoletja.
- Južnoukrajinska jedrska elektrarna
- Agrarno podjetje Nibulon
- Mikolajvski observatorij
Javno mnenje
[uredi | uredi kodo]Med referendumom leta 1991 je 89,45% volivcev v Mikolajivski oblasti glasovalo za neodvisno Ukrajino. Decembra 2014 je raziskava Kijevskega mednarodnega inštituta za sociologijo pokazala, da bi 95,5% prebivalcev oblasti nasprotovalo priključitvi Rusiji, 2,1% podpiralo, ostali pa so bili neodločeni ali se niso odzvali.[14]
Galerija
[uredi | uredi kodo]-
Luteranska cerkev v Mikolajivu
-
Ruševine Pontske Olbije
-
Brzice reke južni Bug
Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ Syvak, Nina; Ponomarenko, Valerii; Khodzinska, Olha; Lakeichuk, Iryna (2011). Veklych, Lesia (ur.). Toponymic Guidelines for Map and Other Editors for International Use (PDF). United Nations Statistics Division. scientific consultant Iryna Rudenko; reviewed by Nataliia Kizilowa; translated by Olha Khodzinska. Kyiv: DerzhHeoKadastr and Kartographia. str. 20. ISBN 978-966-475-839-7. Pridobljeno 6. oktobra 2020.
- ↑ Zelensky appoints new head of Mykolaiv Regional State Administration, Ukrinform (26 November 2020)
- ↑ »Чисельність наявного населення України на 1 січня« (PDF). ukrcensus.gov.ua. 1. januar 2022. Arhivirano iz prvotnega spletišča (PDF) dne 4. julija 2022. Pridobljeno 22. marca 2024.
- ↑ »Валовии регіональнии продукт«.
- ↑ Ukraine war: Kyiv claims major gains as Russia exits Kherson, BBC News
- ↑ »Rebuilding Ukraine will cost $750 billion«. www.brusselstimes.com (v angleščini). The Brussels Times. Pridobljeno 11. julija 2022.
- ↑ 7,0 7,1 7,2 7,3 7,4 Vermenych, Ya.
- ↑ 8,0 8,1 8,2 8,3 National composition of population. About number and composition population of Mykolaiv Region by data All-Ukrainian census of the population 2001, State Statistics Committee of Ukraine, 2003–2004
- ↑ 9,0 9,1 9,2 Linguistic composition of the population. About number and composition population of Mykolaiv Region by data All-Ukrainian census of the population 2001, State Statistics Committee of Ukraine, 2003–2004
- ↑ In a survey in 2017, 63% of the population of the city of Mykolaiv spoke Russian at home, 7% Ukrainian, and 28% spoke both Ukrainian and Russian equally.
»Public Opinion Survey of Residents of Ukraine June 9 – July 7, 2017« (PDF). iri.org. Avgust 2017. str. 89. Arhivirano iz prvotnega spletišča (PDF) dne 22. avgusta 2017. - ↑ 11,0 11,1 11,2 11,3 11,4 11,5 11,6 Permanent population. About number and composition population of Mykolaiv Region by data All-Ukrainian census of the population 2001, State Statistics Committee of Ukraine, 2003–2004
- ↑ »Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ«. Голос України (v ukrajinščini). 18. julij 2020. Pridobljeno 3. oktobra 2020.
- ↑ »Нові райони: карти + склад« (v ukrajinščini). Міністерство розвитку громад та територій України.
- ↑ »ЛИШЕ 3% УКРАЇНЦІВ ХОЧУТЬ ПРИЄДНАННЯ ЇХ ОБЛАСТІ ДО РОСІЇ« [Samo 3% Ukrajincev želi, da bi njihova oblast postala del Rusije]. Dzerkalo tižnja (v ukrajinščini). 3. januar 2015.
Zunanje povezave
[uredi | uredi kodo]- Državna uprava Mikolajivske oblasti - uradna stran (ukrajinsko, rusko in angleško)
- Informacijska kartica regije - uradna stran kabineta ministrov Ukrajine