Jozef Jankovič
Jozef Jankovič | |
slovenský sochár, maliar a grafik | |
![]() Josef Jankovič (2015) | |
Narodenie | 8. november 1937 Bratislava, Česko-Slovensko |
---|---|
Úmrtie | 6. jún 2017 (79 rokov) Bratislava, Slovensko |
Národnosť | slovenská |
Alma mater | Vysoká škola výtvarných umení v Bratislave |
Odkazy | |
Webstránka | jozefjankovic.sk |
Commons | ![]() |
Jozef Jankovič (* 8. november 1937, Bratislava – † 6. jún 2017, Bratislava)[1] bol slovenský sochár, pedagóg a organizátor aktivít alternatívnej umeleckej scény v období socializmu, maliar a grafik.
Študoval v Bratislave na Vysokej škole výtvarných umení (1956 – 1962), v ateliéri zakladateľa moderného slovenského sochárstva - profesora Jozefa Kostku. Je autorom mnohých najmä monumentálnych figurálnych reliéfov a plastík vo verejnom priestore. Patrí k predstaviteľom informelu, novej figurácie, a pop artu, niektorými teoretikmi je radený aj k postmoderným autorom. Jankovičov pamätník Obete varujú, ktorý vytvoril pre Banskú Bystricu, mal pohnutý osud. Počas normalizácie bol presunutý do obce Kalište, až v roku 2004 bol po mnohých ideologických, finančných a mocenských problémoch znova nainštalovaný na svojom pôvodnom mieste. Pamätník sa stal symbolom vyrovnávania sa slovenskej spoločnosti so svojou vlastnou minulosťou. V roku 1968 vyhral Jankovič významnú medzinárodnú prehliadku súčasného umenia Danuvius - Grand prix Danuvius v Bratislave. V roku 1983 mu bola vo Viedni udelená Herderova cena. V čase keď nemohol realizovať monumentálne skulptúry, venoval sa šperku a grafickým cyklom. Jozef Jankovič patrí k zakladateľom počítačovej grafiky na Slovensku. Ako jediný slovenský sochár je zastúpený v zbierke súčasného umenia E.P.A.D. pod holým nebom, v supermodernej štvrti La Defénse v Paríži. Socha V šľapajach otcov, ktorá je tu umiestnená kriticky sumarizuje slovenskú "hádavú" povahu.
Ocenenia
[upraviť | upraviť zdroj]ocenenia zatiaľ nie sú uvedené všetky
- Grand Prix na bienále Danuvius v Bratislave (1968),
- cenu na Bienále mladých v Paríži (1969),
- Herderovu cenu (1983)
- Rad Ľudovíta Štúra II. triedy (2004)[2]
- 2012 - Krištáľové krídlo v kategórii výtvarné umenie
Reprezentoval Slovensko na Bienále v Benátkach (1970, 1995), na výstave východoeurópskej avantgardy Europa-Europa v Bonne (1994) atď. Realizoval sochárske práce v Chorvátsku, Slovinsku, Nemecku, Francúzsku (Paríž), Južnej Kórei (Soul).
Zastúpenie v zbierkach (výber)
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/Banska_Bystrica.Denkmal%2C_2006.jpg/220px-Banska_Bystrica.Denkmal%2C_2006.jpg)
- Albertina, Viedeň
- Museum Bochum, Bochum
- Kupferstich Kabinet, Drážďany
- Museum des XX. Jahrhunderts, Museum moderner Kunst Stiftung Ludwig, Viedeň
- Nafúkanci, 2002, (počítačová grafika)
- Pokrčený osud, 1998
- Reminiscencia, 1998
- Pokus o stretnutie, 1991
- Ľavica a pravica, 1989, Epoxid
- Zasaď strom, postav dom, 1994
- Konečné riešenie, 1993
- Krucifix, 1993
- Pohľad naspäť, 1993
- Inkognito, 1993
- Večný kolobeh, 1992, Epoxid
- Červená ruka, 1991, Epoxid
- Pokus o stretnutie, 1991, Epoxid
- Preklápanie, 1991, Epoxid
- Rozdelenie, 1990, Epoxid
- Memento, 1989, Epoxid
- Päť figúr, 1989, Epoxid
- Apatia, 1988
- Samota, 1988
- Rozhovor, 1987
- Stretnutie, 1986, Polyester
- E.U.R., 1988
- Ecce homo, 1987
- Kráčajúci pomník, 1987
- Červený klin, 1990
- V šľapajach otcov, 1987
- Brána, 1985, Mramor
- Miesto hore, 1987, Kameň
- Pavučina, 1969
- Súkromná manifestácia, 1968
- Odtlačok II. / Print II., 1971
- Odtlačok I. / Print I., 1971
- Sčot / Abacus, 1970
- Veľký osud / Great Destiny, 1970
- Pohyblivé ruky, 1970
- Ruky, 1968
- Biela, modrá, červená, 1968
- Veľký pád, 1968
- Obete varujú, 1967, Bronz
- Pomník SNP v Kováčovej, 1969
- Bez názvu, 1966, Bronz
- Víťazný oblúk, Žltý tieň, Modrý tieň, 1966
- Posledná pocta bratovi, 1966
- Väzenie VII., 1965
- Bez názvu IV., 1965
- Večné svetlo, 1965
- Bez názvu, 1965
- TBC, 1963, Bronz
- Červená hlava, 1994
- Krajina X., 1984, Polyester
- Krajina V., 1980
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ MOČKOVÁ, Jana; BALOGH, Alexander. Zomrel sochár Jozef Jankovič. Bol legendou, ale nikdy sa do nej neštylizoval. Denník N (Bratislava: N Press), 2017-06-06. Dostupné online [cit. 2020-11-08]. ISSN 1339-844X.
- ↑ Prezident SR udelil štátne vyznamenania [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta SR, 2004-09-01, [cit. 2020-11-08]. Dostupné online.
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Jozef Jankovič
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Životopis - Osobnosti.sk
- Jozef Jankovič - extempore.sk Archivované 2008-02-08 na Wayback Machine
- Sochár Jozef Jankovič má reprezentatívnu monografiu
- Narodenia 8. novembra
- Narodenia v 1937
- Úmrtia 6. júna
- Úmrtia v 2017
- Biografické výhonky
- Slovenskí sochári
- Pamätník SNP v Banskej Bystrici
- Držitelia Krištáľového krídla
- Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
- Osobnosti z Bratislavy
- Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
- Úmrtia na infarkt myokardu