James P. Grant
James P. Grant | |||
---|---|---|---|
Født | 12. mai 1922[1][2]![]() Beijing | ||
Død | 28. jan. 1995[1][2]![]() | ||
Beskjeftigelse | Offentlig tjenesteperson, politiker ![]() | ||
Utdannet ved | Harvard Law School University of California, Berkeley | ||
Parti | Det demokratiske parti | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Utmerkelser | FNs menneskerettighetspris (1993) Presidentens frihetsmedalje Zamenhof award (1987) |
James P. «Jim» Grant (født 12. mai 1922, død 28. januar 1995) var en amerikansk FN-tjenestemann. Han var UNICEFs 3. generaldirektør fra 1980 til 1995.
Bakgrunn
[rediger | rediger kilde]Han var født i Beijing som canadisk statsborger, og bodde i Kina til han var 15 år, der faren var professor i folkehelse ved Peking Union Medical College. Grant studerte samfunnsøkonomi ved University of California, Berkeley og jus ved Harvard Law School, og ble amerikansk statsborger like etter andre verdenskrig.
Arbeid innen internasjonal utvikling og humanitært arbeid
[rediger | rediger kilde]Fra slutten av 1940-årene arbeidet han for United Nations Relief and Rehabilitation Administration i Kina. I 1962 ble han utnevnt til Deputy Assistant Secretary of State for Near East and South Asian Affairs og stedfortredende leder for International Cooperation Administration, forløperen til U.S. Agency for International Development. Fra 1964 til 1967 var han landdirektør for USAID i Tyrkia. Han var viseregionaldirektør for USAID i Sørøst-Asia fra 1967 til 1969. Etter at han sluttet i USAID grunnla han Overseas Development Council, som han ledet frem til han ble utnevnt til generaldirektør for UNICEF.[3]
Utmerkelser
[rediger | rediger kilde]Han ble tildelt Presidential Medal of Freedom av Bill Clinton i 1994.[4]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w62z4fzj, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ James P. Grant, UNICEF
- ^ James P. Grant, Unicef Chief And Aid Expert, Is Dead at 72, The New York Times