Őserdő
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Biogradska_suma.jpg/220px-Biogradska_suma.jpg)
Őserdőnek a szó eredeti (szűk) értelmében az olyan erdőt nevezzük, amelyet teljesen a természet erői alakítottak ki; fejlődésébe és elmúlásába az ember sosem avatkozott be. A szónak ebben az értelmében Magyarországon egyáltalán nincs őserdő.[1]
A szó tágabb értelmében őserdőnek nevezünk minden olyan erdőt, amelynek fejlődésébe az ember hosszabb ideje nem avatkozott be. Az, hogy milyen időszakot tekintünk ehhez eléggé hosszúnak, országonként, illetve a növénytársulás típusai szerint változik (az adott élőhely regenerációs potenciáljától függ). Az „őserdő” szót annak szűkebb értelmében használó kutatók ezeket „őserdő jellegű területeknek” nevezik.[2]
Ezek közös jellemzői szerint:[3]
- a faállomány záródása, többszintes, változó;
- a társulás szerkezete mozaikos; a mozaik egyes darabjai kicsik;
- az erdő képét a nagy fák uralják; látszólag sok a pusztuló, illetve kidőlt törzs;
- a sokszintű, mozaikos társulások különböző szintjeiben a mikroklíma igen változatos;
- a fák mérete és kora nem függ szorosan össze.
A Kárpátok erdőségeiben nem egészen 85 000 hektár őserdő és őserdő jellegű terület maradt fenn; csaknem mind védett.[4]
Közép-Európa (egyik) legidősebb, legrégebben (1838-ban) védetté nyilvánított, természetes állapotú erdőterülete a Csehország déli határán, a Cseh-erdőtől keletre, a Novéhrady-hegységben található zofini erdőrezervátum.[5]
Magyarországon a Bükki Nemzeti Park kezelésében számos kisebb erdőrezervátum, közülük a legrégebbi az Őserdő.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Erdőgazdálkodási (1964)
- ↑ BARTON ZS. (2001): Őserdők és őserdő jellegű területek a Kárpátokban. Szakdolgozat, Kézirat. Nyugat-Magyarországi Egyetem, Környezettudományi Intézet.
- ↑ Mátyás Csaba beosztása (Bartha)
- ↑ Barton Zsolt: A Kárpátok őserdő-maradványainak jegyzéke és ezek lényegesebb adatai, jellemzői. [2015. április 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. január 5.)
- ↑ Bartha
Források
[szerkesztés]- Erdőgazdálkodási útmutató termelőszövetkezetek részére. Országos Erdészeti Főigazgatóság, Budapest, 1964.
- Bartha Dénes et al.: Erdészeti ökológia
- Bükki Nemzeti Park: Erdőrezervátumok, magterületek