Referendum za teritorijalnu i političku autonomiju Albanaca u Makedoniji
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/The_ballot_referendum_to_declare_territorial_autonomy_of_the_Albanians_in_Ilirida_%28Fyrom%2CMacedonia%29_year_1992.jpeg/250px-The_ballot_referendum_to_declare_territorial_autonomy_of_the_Albanians_in_Ilirida_%28Fyrom%2CMacedonia%29_year_1992.jpeg)
Referendum za političku i teritorijalnu autonomiju Albanaca u Makedoniju (Albanski Referendumi për Autonomi Politiko-Teritoriale të Shqiptarëve në Maqedoni) održan je 11. siječnja i 12. siječnja 1992. Glasalo je 360 928 od ukupno 383 539 glasača, koliko je i iznosila glasačka lista. 92% bilo je za nezavisnost, a 0,1% protiv.[1]
Odluka o proglašenju referenduma o teritorijalnoj i političkoj autonomiju Albanaca u Makedoniji usvojila je Skupština autonomije na 27. prosinca 1991. godine.[2]
Referendumsko pitanje glasilo je:
- »Jeste li za političku i teritorijalnu autonomiju Albanaca u Makedoniju?«
Izvještaj Skupštine autonomije 16. siječnja 1992. godine. poslan je međunarodnim institucijama: Evropske zajednice, predsjedniku Mirovne konferencije o Jugoslaviji, gospodinu Lord Carringtonu, predsjedniku Europskog parlamenta, predsjedniku Arbitražne komisije o Jugoslaviji, sekretari Organizacije Ujedinjenih nacija, Kongresu, Senatu i US Departmentu
U ovom izvještaju je navedeno da je Referendum o političkoj i teritorijalnoj autonomiji Albanaca u Makedoniji je u potpunosti uspješan. Ali isto tako naglasili prepreke i propagande makedonske vlade protiv referenduma, sredstva za infomiranje i njihove nacionalističke stranke, a prijetnje su upućene Albancima i nosiocima albanskog političkog faktora.[3]
Makedonska policija pokušala da zaustavi proces glasanja,pretraživala i kontrolirala 260 biračkih mjesta, a u 120 od njih oduzela izborni materijal.
Referendum za teritorijalnu i političku autonomiju Albanaca u Makedoniju
Brusselskom deklaracijom o Jugoslaviji od 17. prosinca 1991., na temelju preporuka međunarodne Arbitražne komisije, kojom je predsjedavao Robert Badinter, proglašen je raspad SFRJ-a i tadašnje republike pozvane su da se do 23. prosinca izjasne o neovisnosti. Republike su dobile obećanja da će do 15. siječnja 1992. biti i međunarodno priznate. Nakon završetka makedonskoga referenduma 8. rujna i usvajanja Ustava 1991. godine, Albanci počinju tražiti rješenje »albanskoga pitanja« u Makedoniji. Jedna od tih odluka bila organiziranje posebna referenduma, na kojemu će Albanci u Makedoniji iskazati svoju volju za narodni plebiscit.
- ↑ https://books.google.ba/books?id=2ycTQOISqWQC&pg=PA82&redir_esc=y#v=onepage&q&f=true
- ↑ http://www.sobranie.mk/arhiva-8bed31ca-f2f1-4a3f-b4ce-576fb78a2c0a-ns_article-31-sednica-91.nspx
- ↑ http://www.sobranie.mk/WBStorage/Files/31sed1prod11jan92god.pdf