צ'ארלס הילמן בראף
![]() | |||||
צ'ארלס הילמן בראף | |||||
לידה |
9 ביולי 1876 קלינטון, מיסיסיפי, ארצות הברית ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
26 בדצמבר 1935 (בגיל 59) וושינגטון די. סי., ארצות הברית ![]() | ||||
מדינה |
![]() | ||||
מקום קבורה | בית הקברול רוזלון, ליטל רוק, ארקנסו | ||||
השכלה |
| ||||
מפלגה |
המפלגה הדמוקרטית ![]() | ||||
| |||||
![]() ![]() |
צ'ארלס הילמן בראף (באנגלית: Charles Hillman Brough; 9 ביולי 1876 – 26 בדצמבר 1935) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו ה-25 בשנים 1917–1921. בראף היה המושל שחתם על חוק זכות בחירה לנשים בארקנסו, ותמך בו ברמה הלאומית.
ראשית חייו
[עריכת קוד מקור | עריכה]צ'ארלס הילמן בראף, נולד בעיר קלינטון שבמחוז הינדס שבמרכז מיסיסיפי. ב-1894 הוא סיים את לימודיו במיסיסיפי קולג' שבעירו. ב-1898 הוא קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. ב-1902 הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת מיסיסיפי. הוא לימד במיסיסיפי קולג' ובקולג' לשעבר לנשים, הילמן, גם הוא בקלינטון, ולאחר מכן באוניברסיטת ארקנסו בפאייטוויל. בראף כיהן כדיאקון בכנסייה הבפטיסטית.
מושל ארקנסו
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-1916 נבחר בראף כמושל ארקנסו. בבחירות הוא הביס את עורך הדין וולאס טאונסנד, יליד איווה, שבהמשך כיהן במשך תקופה ארוכה כנציג ארקנסו בוועדה הרפובליקנית הלאומית. טאונסנד ניסה להתמודד שוב על משרת המושל ב-1920 מול יורשו של בראף, תומאס צ'יפמן מקריי.
במהלך תקופת כהונתו של בראף כמושל, הוקם בארקנסו מוסד לנשים עברייניות ונפתח בית ספר תעשייתי לנערות. הוא חתם על חוק שהתיר לנשים להצביע בבחירות המקדימות. בהנהגתו, הייתה ארקנסו ליחידה מבין מדינות הדרום שבה ניתנה זכות בחירה לנשים עוד לפני קבלת התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית. בראף, שהיה ליברל דמוקרט, תמך בפומבי בחוקים נגד מעשי לינץ'. ב-1918 הוא נבחר לכהונה שנייה כמושל, כאשר המפלגה הרפובליקנית תמכה בו כנגד מועמד המפלגה הסוציאליסטית, קליי פלקס.
ב-1919 התרחש טבח איליין (אנ') בעיירה איליין שבמחוז פיליפס, כאשר תושבים לבנים הפיצו שמועות שווא על תושבים אפרו-אמריקאים שביקשו להרוג לבנים אף על פי שהתושבים השחורים ביקשו רק לנסות להקים איגוד מקצועי כדי לדרוש תנאי שכר טובים יותר כחוכרי אדמות. בראף ביקש ממחלקת המלחמה של ארצות הברית לשלוח לארקנסו כוחות וליווה אותם לאזור ההתרחשות. שם הקיפו חיילים את התושבים השחורים, ותושבים לבנים הרגו תושבים שחורים ללא הבחנה. לפחות שני אנשים נהרגו על ידי החיילים. 237 שוחרים נהרגו בטבח. היה זה אחד העימותים הגזעיים הקטלנים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.[1][2]
שנותיו האחרונות
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנים 1925–1928 שימש בראף כמנהל משרד המידע הציבורי, וב-1929 כנשיא הקולג' הבפטיסטי המרכזי בקונוויי. בשנים 1934–1935 הוא שימש כיושב ראש ועדת הגבול בין וירג'יניה לבין מחוז קולומביה. ב-1932 הוא התמודד ללא הצלחה במושב בסנאט של ארצות הברית, אך נוצח בבחירות המקדימות של הדמוקרטים על ידי הסנאטורית המכהנת האטי קראווי.
צ'ארלס הילמן בראף נפטר בוושינגטון די. סי. ב-26 בדצמבר 1935. כמו רבים ממושלי ארקנסו הוא נטמן בבית הקברות רוזלון שבליטל רוק.
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- צ'ארלס הילמן בראף באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית)
- צ'ארלס הילמן בראף באנציקלופדיה של ארקנסו (באנגלית)
- צ'ארלס הילמן בראף באתר The Political Graveyard (באנגלית)
- צ'ארלס הילמן בראף, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]