נעדר (סרט)
![]() | |
כרזת הסרט נעדר | |
מבוסס על | הרומן "נעדר" מאת תומאס האוזר |
---|---|
בימוי |
קוסטה גברס ![]() |
הופק בידי | אדוארד לואיס, מילדרד לואיס |
תסריט | קוסטה גברס, דונלד סטיוארט |
עריכה |
פרנקויס בונו ![]() |
שחקנים ראשיים |
סיסי ספייסק ג'ק למון ג'ון שיאה |
מוזיקה |
ואנגליס ![]() |
צילום |
ריקרדו ארונוביץ' ![]() |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
חברת הפקה |
PolyGram Filmed Entertainment ![]() |
חברה מפיצה | סרטי יוניברסל |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה | 12 בפברואר 1982 |
משך הקרנה |
122 דק' ![]() |
שפת הסרט | אנגלית |
סוגה |
סרט דרמה, סרט בלשי, סרט מתח פוליטי ![]() |
תקציב | 5,000,000$ |
הכנסות | $15,000,000 |
הכנסות באתר מוג'ו |
![]() |
פרסים |
|
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
נעדר (באנגלית: Missing) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 1982 בבימויו של קוסטה גברס עם ג'ק למון וסיסי ספייסק בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת תומאס האוזר (1979) המתאר את חטיפתו ורציחתו של העיתונאי האמריקאי צ'ארלס הורמן בעת מהפכת 1973 בצ'ילה ואת מאמצי אביו ואשתו לגלות מה עלה בגורלו.
הסרט מתאר את שלטון הדמים של פינושה בצ'ילה ומעלה האשמה חמורה נגד ארצות הברית ששיתפה פעולה עם משטרו בהפיכה זו. הוא היה מוחרם בתקופת פינושה ונאסר להקרנה בארצות הברית במשך שנתיים בגלל תביעת דיבה של שגריר ארצות הברית בתקופה ההיא על סך 150 מיליון דולר. רק לאחר שהתביעה נדחתה חזר הסרט למסכי הקולנוע.
הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן (ביחד עם הסרט הטורקי "יול"). ג'ק למון זכה באותו פסטיבל בפרס השחקן הטוב ביותר.
קוסטה גברס ודונלד סטיוארט זכו בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס באפט"א לקולנוע על התסריט והעריכה.
תקציר העלילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]צ'ארלס הורמן (ג'ון שיאה) הוא עיתונאי אמריקאי צעיר המתגורר עם אשתו בת' (סיסי ספייסק) בסנטיאגו דה צ'ילה. הם נמצאים בחברה של עיתונאים אמריקאים הכותבים לעיתונים אמריקאיים בעלי נטיות שמאלניות.
באחד הימים נמצא צ'אלס בעיר הנופש ויניה דל מאר ונפגש עם פקיד אמריקאי המוסר לו כי הוא נמצא בשליחות חשובה עם ראשי צבא צ'ילה. צ'ארלס רושם זאת ובחוזרו לסנטיאגו הוא נחטף ונעלם. אשתו בת' שנתקעה בחוץ בגלל עוצר לילי חוזרת לדירתם ההפוכה ומתחילה לחפש את בעלה.
היא מודיעה על כך לאדמונד ("אד") הורמן (ג'ק למון), הוא מגיע בטיסה מארצות הברית ושניהם מתחילים בחיפושים אחרי צ'ארלס.
הם נפגשים מספר פעמים עם שגריר ארצות הברית בסנטיאגו הטוענים כי הם עושים את כל המאמצים למצוא את צ'ארלס וכי לדעתם הוא בחיים ומסתתר.
אד ובת' לא מאמינים להם וממשיכים בחיפושים. הם מקבלים אישור לבקר בחדר מתים בבית חולים, מסתובבים בין מאות גופות מדממות של אזרחים שנרצחו, מזהים את גופתו של פרנק טרוג'י חברו של צ'ארלס שנטען כי הוא בחיים אך לא מוצאים את גופת צ'ארלס (סצנה קשה לצפייה).
הם מקבלים אישור להיכנס לאצטדיון הלאומי של צ'ילה בו נמצאים אלפי עצורים. הם קוראים לצ'ארלס ברמקול אך ללא תשובה.
לבסוף מקבל אד ידיעה ממקור שמסרב להזדהות כי צ'ארלס נעצר והובא לאצטדיון הלאומי של צ'ילה ושם הוצא להורג.
עם הידיעה הזאת הוא חוזר לשגרירות ארצות הברית שם ממשיך השגריר לטעון כי צ'ארלס כנראה מסתתר. אד מטיח בפניו האשמות של שיתוף פעולה עם השטר פינושה והשגריר מתוודה בפניו כי הדבר חיוני וכי האמריקאים מגינים בכך על זכויותיהן של יותר מ-3000 חברות אמריקאיות הנמצאות בצ'ילי וזה נעשה לטובת העם האמריקאי.
לבסוף מודיעים לו מהשגרירות כי אכן צ'ארלס נרצח והם ידאגו להטסת הגופה תוך ימים ספורים.
הגופה מוטסת מסנטיאגו לארצות הברית רק כעבור שבעה חדשים כדי שאי אפשר יהיה לבצע בה נתיחה שלאחר המוות. בסוף הסרט נאמר שהורמן הגיש 11 תביעות נגד הממשלה בארצות הברית אך כולן נדחו בגלל חיסיון וכי עד היום לא הודתה ארצות הברית על התערבותה בהפיכה.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]"נעדר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
"נעדר", באתר נטפליקס
"נעדר", באתר AllMovie (באנגלית)
"נעדר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
"נעדר", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "נעדר", באתר אידיבי
"נעדר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- קדימון לסרט "נעדר", באתר יוטיוב
- ריאיון עם אשתו של צ'ארלס הורמן וקטעים מהסרט, באתר יוטיוב