נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו
![]() | |||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||
נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו ממעוף הציפור | |||||||||||||||||||||||
נתוני השדה | |||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||||||||||||||||
סוג השדה | ציבורי | ||||||||||||||||||||||
תקופת הפעילות |
7 במאי 1927 – הווה (97 שנים) ![]() | ||||||||||||||||||||||
על שם |
סן פרנסיסקו ![]() | ||||||||||||||||||||||
מפעיל | נציבות התעופה סן פרנסיסקו | ||||||||||||||||||||||
עיר סמוכה | סן פרנסיסקו | ||||||||||||||||||||||
בסיס לחברות | |||||||||||||||||||||||
קואורדינטות | 37°37′08″N 122°22′30″W / 37.618888888889°N 122.375°W | ||||||||||||||||||||||
גובה מעל פני הים | 4 מטר (13 רגל) | ||||||||||||||||||||||
אתר האינטרנט | |||||||||||||||||||||||
מסלולי טיסה | |||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||
סטטיסטיקה | |||||||||||||||||||||||
מספר הנוסעים |
42,281,641 (נכון ל־2022) ![]() | ||||||||||||||||||||||
![]() ![]() |
נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו (באנגלית: San Francisco International Airport; מוכר גם בקיצור SFO) הוא נמל תעופה מרכזי הממוקם 21 קילומטר מדרום למרכז העיר סן פרנסיסקו, ארצות הברית. הנמל משמש טיסות ליעדים בצפון אמריקה ומהווה שער גדול לאירופה ואסיה.
נמל זה הוא שדה התעופה הגדול ביותר באזור מפרץ סן פרנסיסקו ונמל התעופה השני העמוס ביותר בקליפורניה, אחרי נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. בשנת 2009 נמל התעופה סן פרנסיסקו היה נמל התעופה העשירי בעומסו בארצות הברית, והעשרים מבין מספר הנוסעים בנמלי תעופה בכל העולם. נמל התעופה סן פרנסיסקו הוא הבסיס השישי בגודלו של חברת התעופה יונייטד איירליינס ובסיסה היחיד של החברה לתחזוקת המטוסים. נמל התעופה סן פרנסיסקו הוא גם בסיסה הראשי של וירג'ין אמריקה. נמל התעופה מעניק מגוון של שירותים לרווחת הנוסעים, כמו חנויות לממכר מזון וחנויות פטורות ממכס. בנוסף ברוב חלקי הנמל ניתן להתחבר לאינטרנט אלחוטי בחינם.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]שדה התעופה נפתח ב-7 במאי 1927, על 150 דונם של מרעה פרות. הקרקע הוחכרה מאחד מבעלי הקרקע הגדולים באזור, אוגדן.ל. מילס, והשדה נקרא "שדה התעופה העירוני מילס". שם השדה שונה בשנת 1931 ל"שדה התעופה העירוני סן פרנסיסקו". שדה התעופה הפך מ"עירוני" ל"בינלאומי" בשנת 1955.
יונייטד איירליינס החלה להשתמש בשדה בתחילת שנות ה-30. במרץ 1939 הציגה OAG שתים עשרה יציאות וכניסות של חברות תעופה בשדה, אחד עשר מהם של יונייטד איירליינס וטראנס וורלד איירליינס. אחרי המלחמה יונייטד איירליינס החלה להשתמש בטרמינל "פאם אם" לטיסות במטוסי הDC-6 להוואי החל משנת 1947. שדה התעופה כיום הוא אחד מבסיסי יונייטד איירליינס, ומרכז התחזוקה הגדול ביותר שלהם.
בשנת 1954 נפתח טרמינל הנוסעים המרכזי. באפריל 1957 השדה החל להעניק שירות למטוסי סילון. ב-1959 בנתה יונייטד מתקן תחזוקה גדול בסן פרנסיסקו למטוס הדאגלס החדש שלה. באותה שנה נבנה גשר עלייה למטוס ראשון, ובין הראשונים בארצות הברית.
מדיניות סביבתית
[עריכת קוד מקור | עריכה]שדה התעופה פועל כדי להפחית את זיהום הסביבה. ב-2019 נאסר על מכירת בקבוקי פלסטיק לנוסעים, והוצב יעד של 100% מיחזור עד 2021.[1]
טיסות לישראל וממנה
[עריכת קוד מקור | עריכה]יונייטד איירליינס מפעילה טיסה יומית בין תל אביב לסן פרנסיסקו במשך כל השנה.
בינואר 2018 הודיעה אל על על כוונתה לחנוך ברבעון האחרון של השנה קו טיסה בין הנמל לנמל התעופה בן-גוריון[2]. אך לבסוף קו זה נדחה, ונפתח לבסוף ב-13 במאי 2019.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו (באנגלית)
נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו, ברשת החברתית פייסבוק
נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ הטסים מסן פרנסיסקו יפסיקו לשתות מים בבקבוקי פלסטיק, באתר כלכליסט, 4 באוגוסט 2019
- ^ חדשות