מישה מייסקי
![]() | |
צילום מ-2007 | |
לידה |
10 בינואר 1948 (בן 76) ריגה, לטביה, ברית המועצות ![]() |
---|---|
מוקד פעילות |
לטביה, ברית המועצות, ישראל ![]() |
תקופת הפעילות |
מ-1966 ![]() |
מקום לימודים |
הקונסרבטוריון של מוסקבה ![]() |
סוגה |
מוזיקה קלאסית ![]() |
שפה מועדפת |
לטבית ![]() |
כלי נגינה |
צ'לו ![]() |
חברת תקליטים |
דויטשה גרמופון ![]() |
צאצאים |
Sascha Maisky ![]() |
פרסים והוקרה |
פרס אקו-קלאסיק: נגן השנה (2003) ![]() |
www | |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
מיכאל (מישה) מייסקי או ברוסית - מיכאיל לאופולדוביץ' מייסקי, בלטבית: Miša Maiskis (נולד ב-10 בינואר 1948 בריגה, לטביה) הוא צ'לן ישראלי ממוצא יהודי-רוסי, החי בבלגיה, זוכה תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית במוסקבה בשנת 1966.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/ZMF_Gala_2016_jm12902.jpg/250px-ZMF_Gala_2016_jm12902.jpg)
קורות חיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ראשית חייו
[עריכת קוד מקור | עריכה]מישה מייסקי נולד בריגה, לטביה, ב-1948, למשפחה של מוזיקאים. בילדותו היה חבר לבית הספר בריגה עם רקדן הבלט מיכאיל ברישניקוב. מגיל 8 התחיל ללמוד צ'לו ואחרי לימודים בבית ספר למוזיקה נרשם לקונסרבטוריון של ריגה. אחיו ולרי למד נגינה בפסנתר ואחותו -נגינה בכינור. החל משנת 1962 עבר ללמוד בקונסרבטוריון של לנינגרד והחל מ-1963 בקונסרבטוריון של מוסקבה אצל מסטיסלב רוסטרופוביץ' . מגיל הנעורים בנה מייסקי קריירה במסעות קונצרטים ברחבי ברית המועצות. בשנת 1965 זכה בפרס ראשון בתחרות על-סובייטית לנגינה וב-1966 בתחרות הבינלאומית צ'ייקובסקי במוסקבה. אחרי עלייתה לישראל של אחותו, לינה יאקובסון בשנת 1969, לא הורשה מייסקי לצאת מחוץ לברית המועצות בגלל חשש השלטונות שיעזוב את המדינה. לאחר מכן התחיל לסבול מהצקות ונלקחה ממנו מלגת הלימודים. בשנת 1970 אחרי שנתפס קונה טייפ ללא רשות מחנות המיוחדת שנועדה רק לנומנקלטורה נתפר לו תיק פלילי והושלך לכלא למשך 4 חדשים, ואחר כך ריצה 14 חדשים עבודות כפייה במחנה עבודות[1] בעיר דזרז'ינסק באזור גורקי. אחרי שחרורו על מנת להימנע מגיוסו לצבא הסובייטי התאשפז לחודשיים בבית חולים פסיכיאטרי במוסקבה. שם למד יוגה ומדיטציה. אחרי שנתיים של השבתה מנגינה חזר בהצלחה לאמנותו האהובה.[1] ב-8 בנובמבר 1972 הצליח לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל בעזרת התערבותו של ראש עיריית ירושלים, טדי קולק ואיש עסקים יהודי אמריקאי ששילם את הכופר (20,000 דולר) שנדרש כפיצוי על הלימודים על ידי השלטונות הסובייטיים.[1]
העלייה לישראל וקריירה אמנותית הבינלאומית
[עריכת קוד מקור | עריכה]אחרי הגיעו לישראל התגורר תקופה בעיר חולון.[1] בקריירת ההופעות וההקלטות שלו, עבד מייסקי בשיתוף פעולה מתמשך עם אמנים כמו הפסנתרנים מרתה ארחריץ' וראדו לופו, הכנרים ודים רפין וגדעון קרמר והמנצחים ליאונרד ברנשטיין, זובין מהטה ולדימיר אשכנזי, דניאל בארנבוים וג'וזפה סינופולי. זכה שלוש פעמים בפרסים של אקדמיית דיסקים בטוקיו וכן ב"גראן פרי" לדיסקים בפריז. מייסקי הקליט לראשונה את כלל יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך לצ'לו, ללא ליווי. בשנת 2005 הופיע, בין היתר, לצד בתו בפסטיבל למוזיקה קאמרית באילת.
חייו הפרטיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]כיום חי מייסקי בבלגיה אולם הוא עדיין מחזיק באזרחות ישראלית. אחיו היה נגן העוגב ולרי מייסקי. לילי מייסקי, בתו של מישה, היא פסנתרנית ובנו אלכסנדר מייסקי הוא כנר. ב-1 בפברואר 2019 הופיעו השלושה יחד בקונצרט ה"שוברטיאדה" השנתי בסדרת "קאמרי בצהרי שישי" של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- "וידויו של צ'לן צמרת" כתבה וראיון מאת דורית גבאי במוסף "המגזין" של מעריב, 20.2.2008, עמ' 8–9
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של מישה מייסקי (באנגלית)
מישה מייסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מישה מייסקי, באתר ספוטיפיי
מישה מייסקי, באתר AllMusic (באנגלית)
מישה מייסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
מישה מייסקי, באתר Discogs (באנגלית)
מישה מייסקי, באתר Songkick (באנגלית)