יוני (סמל נקבי)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Shiva_Lingam_with_Gauripatta_at_Mahasthangarh_Museum.jpg/250px-Shiva_Lingam_with_Gauripatta_at_Mahasthangarh_Museum.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/50/Lingam.jpg/250px-Lingam.jpg)
יוני (מסנסקריט: योनि; נהגה: yoni) הוא מונח שמתייחס לאיבר המין הנקבי, או לדבר מה שמזכיר אותו בצורתו.
מקבילו הזכרי הידוע יותר הוא פאלוס, איבר המין הזכרי, או סמל פאלי, דימוי ויזואלי שלו.
מקור המילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]מקור המונח יוני מסנסקריט, והוא עשוי להתייחס לכל מערכת הרבייה של הנקבה: הן לאיברי המין החיצוניים (הפות), והן לפנימיים (הנרתיק והרחם). השימוש בו בהשאלה מגוון, וכולל משמעויות רבות כגון: מקור, מעבר שמימי, מקדש, בית, קן, מקום מפלט, מיכל, מעין ועוד.
שימוש ראשון במונח במערב מתועד בשנת 1778.
יוני בדתות הודיות
[עריכת קוד מקור | עריכה]בהינדואיזם, המונח מופיע במגוון טקסטים עתיקים בפרשנויות שונות. במסורת הטנטרית היוני הוא מקור החיים. בטקסטים הינדואיים קאנוניים כגון הבהגאוואד גיטה והודות, יוני היא צורת חיים, או מין ביולוגי. בעולם קיימים 8,400,000 יונים, ובתהליך של גלגול נשמות ניתן להתגלגל ליונים שונים, לפי מעשים שנעשו בגלגולי חיים קודמים (קארמה).
לעיתים משמש יוני כיצוג של האנרגיה הנשית בעולם, הכוח היוצר והבונה, השאקטי והדווי. פסלי הלינגאם הנפוצים בהודו, הקרויים גם לינגה-יוני, מורכבים מחפץ גלילי (שפעמים רבות מפורש כסמל פאלי) המונח על אגן ובו מגרעת, בשם יוני. פסלים אלה, המשמשים לפולחן האל שיווה, מסמלים את חיבור הכוחות הגבריים והנשיים בעולם, המיוצגים בהתאמה על ידי שיווה ושאקטי. לעיתים מיוחס היוני לבת זוגו של שיווה, פרוואטי.
סמל יוניקי
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Bartolom%C3%A9_Esteban_Perez_Murillo_022.jpg/270px-Bartolom%C3%A9_Esteban_Perez_Murillo_022.jpg)
בדומה לסמל פאלי, סמל יוניקי (או יוניני) הוא דימוי צורני לאיבר המין הנקבי. דימויים נפוצים יכולים להיות מערות, בורות, שערים, פרחים, צדפות, מקווי מים וכדומה. רעיונית, מזוהה הסמל היוניקי עם תכונות כמו הכלה ורכות.
דימויים יוניקים בתנ"ך
[עריכת קוד מקור | עריכה]בתנ"ך ובתלמוד נפוץ השימוש הספרותי בדימויים יוניקים לייצוג נשיות ומיניות נשית:
- ”גַּן נָעוּל אֲחֹתִי כַלָּה, גַּל נָעוּל מַעְיָן חָתוּם” (שיר השירים ד, יב).[1]
- ”אֲנִי חֲבַצֶּלֶת הַשָּׁרוֹן, שׁוֹשַׁנַּת הָעֲמָקִים. כְּשׁוֹשַׁנָּה בֵּין הַחוֹחִים, כֵּן רַעְיָתִי בֵּין הַבָּנוֹת” (שיר השירים ב, א-ב).[2]
- רבקה, רחל וצפורה המקראיות מוצאות להן זיווג בסמוך לבאר מים.
בתרבות המערבית
[עריכת קוד מקור | עריכה]בציור הולדת ונוס מאת סנדרו בוטיצ'לי, אלת היופי ונוס עולה מהגלים בצדפה, שמפורשת כסמל יוניקי[3].
הציירת האמריקאית ג'ורג'יה אוקיף (1887-1986) הייתה ידועה בציורי פרחים המדמים את איבר המין הנשי. המיצב הפמיניסטי המפורסם "ארוחת הערב" של האמנית ג'ודי שיקגו מציג דימויים יוניקים רבים.
סרטו של גיירמו דל טורו, המבוך של פאן, שבמרכזו נערה צעירה, רווי דימויים יוניקיים בהם מבוך, שער, גן, באר ודימויים לוסת.
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- גלריית דימויים יוניקים, באתר פליקר
- יוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק י"ב.
- ^ מגילת שיר השירים, פרק ב', פסוקים א'–ב'.
- ^ Clair, Jean. Picasso érotique, Prestel, 2001, p.71