הטינה 2
![]() | |
בימוי |
טקאשי שימיזו ![]() |
---|---|
הופק בידי |
רוי לי, סם ריימי, רוברט טאפרט ![]() |
תסריט |
סטפן סאסקו, טקאשי שימיזו ![]() |
עריכה |
ג'ף בטנקורט ![]() |
שחקנים ראשיים |
שרה מישל גלר (קארן דייוויס) אמבר טמבלין שון סיפוס מיסאקו יונו כריסטופר קוסינס טאקאקו פוג׳י איב גורדון טקאשי מאטסוימה פול ג'ארט ג'ואנה קסידי ג'נה דוואן ריו אישיבאשי ג'ניפר בילס אריאל קבל קים מיורי אדיסון צ'אן מת'יו נייט שרה רומר טרסה פאלמר יויה אוזקי ![]() |
מוזיקה |
כריסטופר יאנג ![]() |
צילום |
קאטסומי יאנאגישימה ![]() |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
חברת הפקה |
סרטי קולומביה ![]() |
חברה מפיצה |
סרטי קולומביה, נטפליקס ![]() |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה |
![]() ![]() |
משך הקרנה | 95 דקות |
שפת הסרט |
אנגלית יפנית |
סוגה |
סרט אימה, סרט אימה פסיכולוגי, סרט דרמה ![]() |
הכנסות באתר מוג'ו |
![]() |
סרט קודם |
הטינה ![]() |
סרט הבא |
הטינה 3 ![]() |
אתר רשמי | |
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
הטינה 2 (באנגלית: The Grudge 2) הוא סרט אימה וסרט המשך לסרט הטינה משנת 2004. הסרט יצא בשנת 2006, בוים על ידי טקאשי שימיזו ונכתב על ידי דטפו סוסקו. בשנת 2009 יצא לסרט המשך - הטינה 3.
עלילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]העלילה המוצגת בסרט אינה ליניארית, אך פה היא תוצג לפי הסדר.
כמו הסרט הראשון, גם הסרט השני מתמקד בקללה שנמצאת בבית משפחת סא'אקי. הקללה נגרמה כתוצאה מכך שטאקאו סא'אקי רצח את אשתו קיאקו, את בנו טושיו ואת חתול המחמד של המשפחה, ולאחר מכן נתלה למוות על ידי רוחה של קיאקו. מאותו יום בית משפחת סא'אקי הפך למקולל, וכל מי שנכנס לתוכו, נהרג על ידי אחת מהרוחות של בני משפחת סא'אקי.
בשנת 2004, קרן דייוויס, גיבורת הסרט הקודם ניסתה לשרוף את בית משפחת סא'אקי כדי שהקללה תיפסק, אך במקום זאת, השריפה גרמה לקללה להתפשט מעבר לגבולות הבית. פצועה מהשריפה ובטראומה נפשית, קרן אושפזה בבית חולים. אחותה של קרן, אוברי, נשלחת לטוקיו על ידי אימן החולה כדי להביא הביתה את קרן. בטוקיו, אוברי מגיעה לבית החולים שבו מאושפזת קרן, ושם היא מוצאת את קרן בעזרת עיתונאי סיני בשם איסון (שמתברר כאחד שהציל את קרן מהשריפה בסוף הסרט הראשון). עוד באותו הערב, קיאקו זורקת את קרן מהגג של בית החולים והיא מתה לעיני אוברי ואיסון ההמומים. אוברי מחליטה להישאר בטוקיו עד שהיא תגלה מה גרם למותה של קרן, ואיסון חושב שמותה של קרן נגרם כתוצאה מביקורה בבית משפחת סא'אקי.
איסון ואוברי מגיעים לבית משפחת סא'אקי ולוקחים משם את היומן של קיאקו. איסון נעזר בחברו מישימה, הבקיא בפולקלור היפני בתרגום היומן של קיאקו, ויחד עם אוברי הם מגלים שאימה של קיאקו - נקגאווה קוומטה, הייתה מגרשת שדים יפנית, והיא הייתה משתמשת בקיאקו כדי להוציא את הרוחות הרעות מהמטופלים שלה. איסון ואוברי מחליטים ללכת לשוחח עם נקגאווה, אך במהלך הלילה קיאקו הורגת את איסון, ולכן אוברי נאלצת ללכת לנקגאווה לבדה. כשאוברי מגיעה לביתה של נקגאווה, זו מספרת לה שהיא הייתה גורמת לרוחות רעות לצאת מגופם של מטופליה ולעבור לגופה של קיאקו, אך למרות זאת היא טוענת שהיא לא אשמה בהיווצרותה של הקללה, אלא טאקאו אשם בכך, ובנוסף היא גם אומרת לה שאין דרך לעצור את הקללה וששריפת הבית רק חיזקה אותה. בעוד אוברי ונקגאווה משוחחות, מתגלה שקיאקו גם הגיעה לבית בעזרת אוברי, והיא הורגת את נקגאווה לעיני אוברי. אוברי חוזרת לבית משפחת סא'אקי, ושואלת את קיאקו בזעם מה היא רוצה להשיג במסע הנקם שלה. קיאקו, בתור תשובה, מובילה אותה לקומה העליונה של הבית על ידי פלאשבקים של קרן ומחזירה אותה אל היום בו בוצע הרצח שלה בידי טאקאו. שם, טאקאו משחזר את הרצח על גופה של אוברי, ומטביע שוב את טושיו באמבטיה. ברגעי חייה האחרונים, פוגשת אוברי את קיאקו, והפעם בגופה האנושי ולא כרוח. כיוון שאוברי גם היא מתה תחת זעם נוראי בדיוק כמו קיאקו, היא הפכה גם היא לרוח נקמנית ומאז אותו היום היא רודפת את בית משפחת סא'אקי.
בשנת 2006, שלוש תלמידות תיכון מגיעות לבקר בבית משפחת סא'אקי בעקבות השמועות על הקללה: ונסה קאסידי, מיאוקי נאזווה ואליסון פלמינג. ונסה ומיאוקי כולאות את אליסון בארון שמוביל לעליית הגג בתור מתיחה, אך שלוש הבנות בורחות מהבית כאשר אליסון מתחילה לצרוח מפחד כשהיא רואה רוח הדומה לקיאקו (שבסוף הסרט מתבררת להיות רוחה של אוברי). מאותו יום שלוש הבנות מתחילות להירדף על ידי רוחותיהם של בני משפחת סא'אקי. מיאוקי נהרגה על ידי קיאקו כאשר היא בילתה עם החבר שלה מייקל בבית מלון, ו-ונסה נהרגה על ידי טושיו בתא הטלפון כאשר היא מנסה לצלצל למיאוקי. אליסון מגיעה למשרדה של גברת דייל, יועצת בית הספר, ושם היא מגלה שגברת דייל נרצחה על ידי קיאקו ובמשרדה שוכנות הרוחות שלה, של ונסה ושל מיאוקי, ולאחר מכן היא חוזרת לשיקגו כשהיא במצב של טראומה נפשית.
הקללה עוקבת אחרי אליסון לשיקגו ועוברת לבניין הדירות שבו היא גרה. בבניין הדירות, ילד בשם ג'ייק קימבל מבחין שמשהו אינו כשורה אצל אליסון והוריה. הוריה של אליסון נהרגים על ידי קיאקו, וסאלי - חברתה הטובה של לייסי - אחותו של ג'ייק, נהרגת על ידי טושיו במיטתה. טאקאו משתלט על גופו של אביו של ג'ייק - ביל קימבל, וקיאקו משתלטת על גופה של אימו החורגת של ג'ייק - טריש קימבל. בארוחת הבוקר טאקאו (כשהוא בגוף של ביל) נוזף בטריש/קיאקו, וקיאקו (כשהיא בגוף של טריש) הורגת את ביל/טאקאו לאחר שהיא שופכת שמן חם על ראשו, ומכה בראשו עם מחבת, ובכך קיאקו גורמת לרוחו של טאקאו לצאת מגופו של ביל. בעוד ג'ייק מוצא את גופתו המתה של ביל, קיאקו (כשהיא עוד בגוף של טריש) מטביעה את לייסי באמבטיה, וכשג'ק מוצא גם את גופתה המתה של לייסי, הוא רואה את טושיו מטביע באמבטיה את טריש/קיאקו, ובכך טושיו גורם לרוחה של קיאקו לצאת מגופה של טריש. ג'ייק יוצא מדירתו בבהלה, ונתקל באליסון המפוחדת. בעוד אליסון מספרת לג'ייק שהקללה עקבה אחריה לשיקגו, קיאקו הורגת את אליסון לעיני ג'ייק. הסרט מסתיים כאשר קיאקו עומדת להרוג גם את ג'ייק.
שחקנים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ערך מורחב – הטינה – דמויות
- אוברי דייוויס (אמבר טמבלין) - אחותה הקטנה של קרן המגיעה ליפן במטרה להחזיר את האחרונה הביתה. לעומת קרן, אוברי היא האחות הפחות אהובה על אמה והיא חווה ממנה אלימות מילולית לאורך הסרט.
- אליסון פלמינג (אריאל קבל) - תלמידה ביישנית ורגישה הלומדת בתיכון הבין לאומי בטוקיו ביחד עם מיוקי ו-ונסה וסובלת ממעשי בריונות מצידן. נחשבת כאחת מהדמויות הבודדות ששרדה את הקללה הכי הרבה זמן (יחד עם ג'ייק וקרן) לפני שהיא מתה.
- קיאקו סא'אקי (טקאקו פוג'י) - דמות האנטגוניסט הראשי בסרט. אמו של טושיו ואשתו של טאקאו, רוח נקמנית שרוצחת את כל מי שנכנס לביתה. במהלך הסרט משתלטת על גופה של טריש ורוצחת את ביל/טאקאו. קולה האייקוני הוא חרחורי גסיסה.
- איסון (אדיסון צ'אן) - עיתונאי שחוקר את הרציחות הקשורות לבית משפחת סא'אקי ומסייע לאוברי לגלות מה הרג את אחותה. בסרט הקצר "הטינה 1.5" מתברר שהיה בקשר עם הבלש נאקאגאווה במהלך אירועי הסרט הקודם והוא זה שהציל את קרן מהשריפה בבית בסופו.
- לייסי קימבל (שרה רומר) - מעודדת בתיכון. אחותו הגדולה של ג'ייק, בתו של ביל ובתה החורגת של טריש. שומעת מג'ייק על חשדותיו אודות בית השכנים, אך לא מתייחסת לכך ברצינות.
- טריש קימבל (ג'ינפר בילס) - אשתו החדשה של ביל. בתחילת הסרט זוכה ליחס קר מצד ג'ייק. רוחה של קיאקו משתלטת עליה.
- ג'ייק קימבל (מת'יו נייט) - בנו של ביל, בנה החורג של טריש ואחיה הצעיר של לייסי. שומע רעשים מוזרים בלילות מבית השכנים ועוקב אחרי דמות מסתורית שחיה בביתם (המתבררת להיות אליסון המקוללת). בין הדמויות הבודדות ששרדו את הקללה הכי הרבה זמן (יחד עם קרן ואליסון).
- ונסה קאסידי (טרסה פאלמר) - התלמידה הכי פופולרית בתיכון הבינלאומי בטוקיו וביחד עם מיוקי מתעללת באליסון.
- מיוקי נזאווה (מיסאקו אונו) - תלמידה הלומדת בתיכון הבינלאומי בטוקיו והחברה הטובה ביותר של ונסה, איתה היא מתעללת באליסון.
- קרן דייוויס (שרה מישל גלר) - אחותה הגדולה של אוברי, השורדת היחידה מהסרט הראשון ובין הבודדים ששרדו את הקללה הכי הרבה זמן (יחד עם ג'ייק ואליסון).
- ביל קימבל (כריסטופר קוסינס) - אביהם של לייסי וג'ייק ובעלה של טריש. במהלך הסרט רוחו של טאקאו משתלטת על גופו והוא נעשה קנאי לטריש בהגזמה.
- סאלי (ג'נה דוואן) - החברה הטובה ביותר של לייסי ושכנה שלה בבניין הדירות. נהרגת על ידי טושיו. נרמז שבגלל הקללה החלה לשתות חלב בכמות גדולה ולכן משוער שרוחו של מר החתול השתלטה על גופה.[1]
- גברת דייוויס (ג'ואנה קסידי) - אמן החולה של קרן ואוברי. היא זאת ששולחת את אוברי ליפן כדי להחזיר את קרן הביתה ובמהלך הסרט נראה שקרן היא הבת המועדפת עליה. בסצנה שהוסרה בעריכה נהרגה על ידי קיאקו.
- מייקל (שון סיפוס) - החבר של מיוקי המבלה איתה בבית המלון ומגלה שהיא נעלמה (קיאקו חטפה אותה לעולם הרוחות).
- טושיו סא'אקי (אוגה טנאקה) בנם הקטן בן ה-8 של קיאקו וטאקאו. כיוון שהוא ומר הוטבעו ביחד באמבטיה על ידי טאקאו, נשמותיהם נקשרו האחת לשנייה ולכן טושיו מוציא ייללות חתול מפיו.
- טאקאו סא'אקי (טקאשי מאטסויאמה) - בעלה של קיאקו שמקבל התקף זעם כשהוא מגלה שיש לה רגשות כלפי מישהו אחר. הוא זה שהתחיל את הקללה בבית המשפחה. במהלך הסרט משתלט על גופו של ביל.
- נקגאווה קאוומאטה (קים מיורי) - אמא של קיאקו. בעברה הייתה איטאקו (מגרשת שדים יפנית) שנעזרה בקיאקו הצעירה כדי להוציא רוחות רעות ממטופליה, בכך נרמז שהיא אחראית בעקיפין ליצירת הקללה (דבר שאושר לבסוף בסרט השלישי).
- גברת דייל (אווה גורדון) - היועצת בתיכון הבינלאומי של יפן. נהרגת על ידי קיאקו "מחוץ למסך" (מותה לא מופיע בסרט) והרוח שלה, של ונסה ושל מיוקי רודפות את אליסון וגורמות לה לעזוב את יפן.
- ג'ון ואנני פלמינג (פול ג'ארט וגוון לורנזטי) - הוריה של אליסון. לקראת סוף הסרט נהרגו על ידי הקללה (מותם לא מופיע בסרט). בסצנה שהוסרה בעריכה הם מזמינים את ביל וטריש לארוחת צהריים, בכך נרמז שמשפחת קימבל קוללה בגללם.
דמויות המתות במהלך הסרט
[עריכת קוד מקור | עריכה]נרצח/ת | רוצח/ת | אופן הרצח |
---|---|---|
קרן דייוויס | קיאקו סא'אקי | הפלה מגג בית החולים |
איסון | קיאקו סא'אקי | גרימת דום לב |
נקגאווה קוומטה | קיאקו סא'אקי | גרימת דום לב |
אוברי דייוויס | טאקאו סא'אקי | שבירת הלסת |
גברת דייוויס | קיאקו סא'אקי | ניתוק הלסת מהגולגולת (סוף אלטרנטיבי) |
מיאוקי נאזווה | קיאקו סא'אקי | חטיפה לעולם הרוחות |
ונסה קאסידי | טושיו סא'אקי | גרימת דום לב |
גברת דלווד | קיאקו סא'אקי | לא ידוע |
ג'ון פלמינג | קיאקו סא'אקי | לא ידוע (סוף אלטרנטיבי) |
אלי פלמינג | קיאקו סא'אקי | לא ידוע (סוף אלטרנטיבי) |
סאלי | טושיו סא'אקי | גרימת דום לב |
ביל קימבל | קיאקו סא'אקי (כשהיא בגוף של טריש) | מכה באמצעות מחבת |
לייסי קימבל | קיאקו סא'אקי (כשהיא בגוף של טריש) | הטבעה באמבטיה |
טריש קימבל | טושיו סא'אקי | הטבעה באמבטיה |
אליסון פלמינג | קיאקו סא'אקי | חטיפה לעולם הרוחות |
ההבדלים בין הגרסה הרגילה לגרסת ה-BluRay[2]
[עריכת קוד מקור | עריכה]- הרגע שמוביל למנגינת הפתיחה משתנה: במקום לראות את טריש שותה קפה, רואים את גופתו של ביל מדממת על הרצפה.
- רגע לפני שהיא עולה לקומה העליונה יחד עם ונסה ואליסון, מיוקי רואה את האמבטיה בבית משפחת סא'אקי מלאה במים ומבעבעת, לאחר מכן ונסה מפצירה בה לעלות איתן למעלה.
- הבריחה של קרן מקיאקו בבית החולים שונה.
- כאשר ביל וטריש עולים לביתם בשיקגו, הם פוגשים בהוריה של אליסון שמזמינים אותם לארוחת צהריים.
- לפני שאיסון ואוברי הולכים למישימה, אוברי מתבוננת בתמונה של קרן ודאג בזמן שקיאקו צופה בה מאחורה.
- המוות של איסון ארוך יותר.
- ג'ייק רואה את רוחותיהן של ונסה ומיוקי עוקבות אחרי אליסון בזמן שהיא אוספת עיתונים בלילה.
סצינות שהוסרו בעריכה[3]
[עריכת קוד מקור | עריכה]שם הסצנה | תיאור |
---|---|
כשדלת סגורה נפתחת | בתחילת הסרט כשאליסון רואה את קיאקו בתוך הארון ומנסה לצאת, היא נתקלת באיסון ההמום ולאחר מכן בורחת מהבית (אירוע זה מבוסס על הסרט "ג'ו-און: הטינה" בו שתי דמויות משני קווי זמן שונים נפגשים במקביל בבית). בסרט זה איסון ביקר בבית בשנת 2004 ופגש באליסון שביקרה בבית בשנת 2006.
|
סרט על איטאקו | בזמן שאיסון ואוברי נמצאים אצל מישימה, הם רואים סרט על טקס גירוש שדים יפני. |
הדרכון | לאחר שאליסון נתקלת ברוחותיהן של גברת דייל, ונסה ומיאוקי היא בורחת לחדרה ואורזת את בגדיה ואת הדרכון שלה (הסצנה לא עברה תהליך של הוספת אפקטים מיוחדים).[4] |
החלום של אוברי | כשהיא ישנה אצל איסון בסלון, אוברי חולמת שאמא שלה מבצעת עליה טקס גירוש שדים יפני. |
סוף שונה לסרט + סצנת אפילוג | בסוף אלטרנטיבי לסרט, קיאקו הטביעה את לייסי באמבטיה וג'ייק מוצא את גופתה של טריש תלויה בסלון הבית. לאחר מכן הוא מוצא את אליסון המפוחדת במסדרון, נכנס לדירתה ורואה את גופותיהם של הוריה. כשהוא מנסה להתעמת עם אליסון, קיאקו שועטת אל עבר שניהם. בהמשך אותה הסצנה, יומנה של קיאקו (והקללה ביחד איתו) מגיע במשלוח לביתה של גברת דייוויס, אמן של קרן ואוברי בקליפורניה. בעקבות זאת גברת דייוויס נהרגת, מה שמסביר (יחד עם הסיפור של אליסון) איך הקללה התפשטה גם מחוץ ליפן. |
המשכיות וטריוויה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- קרן, ששרדה את אירועי הסרט הראשון מתה בתחילת הסרט.
- איסון, שהופיע לראשונה בסרט הקצר "הטינה 1.5" מוצא את מותו בסרט זה.
- בסרט נרמז ששריפת הבית לא עצרה את הקללה, אלא רק חיזקה אותה.
- בסרט נרמז שקיאקו הפכה לאונריו (רוח נקמנית יפנית) בגלל טקסי גירוש שדים שהיא לקחה בהם חלק ביחד עם אמה. הדבר אושר לבסוף בסרט השלישי.
- ג'ייק קימבל הוא היחיד ששורד בסוף הסרט, אך מוצא את מותו בסרט הבא.
- זוהי הופעתה האחרונה של השחקנית טקאקו פוג'י בתור קיאקו סא'אקי. בסרטים האמריקאיים והיפנים הבאים דמותה של קיאקו תגולם על ידי שחקניות אחרות.
- השחקנית טרסה פאלמר סיגלה לעצמה מבטא אמריקאי עבור דמותה בסרט, במקור השחקנית היא אוסטרלית.
- באמצע הסרט נראית דמותו של איש זקן משחק "קו קו" עם רוחו של טושיו. זהו מר סאיטו שהופיע באותו התפקיד בסרט "ג'ו-און: הטינה".
- בסצנה אלטרנטיבית, אמה של קיאקו היא עיוורת ומותה שונה.
דמיון והבדלים בין הסרטים היפניים לסרט האמריקאי
[עריכת קוד מקור | עריכה]סרט זה לא בוסס על שום סרט מהסדרה המקורית מיפן ובעל סיפור נפרד, אך כן מכיל הומאז'ים אליהם:
- טאקאו סא'אקי משחזר את הרצח של קיאקו על גופה של אוברי. בסרט "ג'ו-און: הטינה" הוא שחזר את הרצח של קיאקו על גופה של ריקה.
- דמותה של מאי שונו מהסרט "ג'ו-און: הקללה האחרונה" דומה לדמותה של אוברי: שתיהן אחיות של דמות ראשית שמתה בסרט הקודם ושתיהן מוצאות את מותן בסרטים שבהן הופיעו.
- קיאקו משתלטת על גופה של טריש והורגת את ביל בעזרת מכה לראשו עם מחבת. בסרט "ג'ו-און: הקללה 2" דמותה של יושימי קיטאדה (שגם נשלטת על ידי קיאקו) רוצחת באותה הדרך את בעלה.
- מותה של ונסה (בחלקו) זהה למותה של מיזוהו מהסרט "ג'ו-און: הקללה".
- הסרט מציג את מעבר הקללה מבית משפחת סא'אקי שביפן לבניין הדירות שבשיקגו, אך בסרטים היפניים הקללה רובצת רק בבית משפחת סא'אקי שביפן.
- הרדיפה שאליסון עברה על ידי הרוחות של חברותיה זהה לרדיפה שאיזומי חוותה בסרט "ג'ו-און: הטינה".
- אליסון, ונסה ומיאוקי מבוססות על איזומי וחברותיה בסרט "ג'ו-און: הטינה". בסרט המקורי הן היו חברות, אך פה ונסה ומיאוקי הן תלמידות שמתנכלות לאליסון.
- בסרט נרמז שקיאקו הפכה לאונריו (רוח נקמנית יפנית) בגלל טקסי גירוש שדים שאמה הייתה מבצעת בעזרתה כאשר הייתה ילדה (מה שאושר לבסוף בסרט השלישי), אך בסרטים היפניים קיאקו הפכה לאונריו כיוון שטאקאו רצח אותה.
- רוחו של טאקאו משתלטת על ביל וגורמת לו להיות אגרסיבי וחשדן יותר כלפי טריש בדומה לסרט "ג'ו-און: הטינה" שם הוא השתלט על גופו של קאטסויה טוקונאגה.
- הדרך שבה אליסון, איסון, קרן ומיאוקי נהרגו לא מבוססת על הסרטים היפניים.
פרסום ושיווק
[עריכת קוד מקור | עריכה]סרטים קצרים
[עריכת קוד מקור | עריכה]לפני צאת הסרט, אתר "יאהו" הוציא שלושה סרטים קצרים תחת האוסף "סיפורים מין הטינה" על מנת לקדם את הסרט. הסרטים נכתבו על ידי בן קטאי ובוימו על ידי טובי ווילקינס. הסרטים מתארים את התרחבותה של הקללה לארצות אחרות מלבד יפן:
- הסרט הראשון - מלון: הסרט מציג את רוס (דניאל סקייס) שמתעורר במלון בטוקיו ומתחיל להשתעל שיער שחור ארוך מפיו. הוא מתעורר מהסיוט לצלצול הטלפון הסלולרי שלו. על הקו נמצאת בת זוגו אבי (סטפני בטלר) שנמצאת בארצות הברית. רוס מסביר שהניסיונות שלו לגלות מידע על "הבית" ועל "האישה בעלת השיער השחור הארוך" עלו בתוהו. לאחר שהשיחה מסתיימת רוס מצלם סלפי בעזרת הטלפון הסלולרי שלו, אבל לא מבחין בקיאקו שעוברת מאחוריו בדיוק כשהוא מצלם. הוא שולח את התמונה לאבי וקם לצחצח שיניים ומגלה שיער שחור ארוך על מברשת השיניים שלו. לאחר מכן נמשך על ידי קיאקו דרך המראה אל עולם הרוחות.
- הסרט השני - בית ספר: אבי מסיימת את שיחת הטלפון עם רוס ומתקשרת לחברתה ברוק (ג'יני ווירוויק) ושואלת מה התוכניות שלה להערב. לאחר שהשיחה מסתיימת, אבי מקבלת הודעה ובה תמונה מבן זוגה רוס. כאשר אבי מתמקדת בתמונה היא מבחינה בקיאקו מאחורי רוס. אבי ממהרת להתקשר לרוס על מנת להזהיר אותו, אך היא שומעת את קולה של קיאקו ומנתקת. אבי מביטה לצד לעבר הבחורה שיושבת לידה ורואה את קיאקו.
- הסרט השלישי - בית: ברוק מקבלת שיחת טלפון מאבי. לאחר שהשיחה מסתיימת היא מסכימה לשחק במחבואים יחד עם ג'וש, הילד שעליו היא משמרטפת ובוחרת להתחבא בארון. ברוק מגלה שהיא ננעלה בארון ונגררת באלימות על ידי קיאקו לעולם הרוחות. ג'וש מסיים לספור ואומר "צאי היכן שלא תהיי" ולאחר מכן הטלפון הסלולרי של ברוק מצלצל.
הטינה 1.5
[עריכת קוד מקור | עריכה]ערך מורחב – הטינה 1.5
הסרט "הטינה 1.5" הוא סרט אנימציה קצר שעלילתו מתרחשת במקביל לאירועי הסרט הראשון ומתמקדת בדמותו של איסון ובחקירתו על קללת משפחת סא'אקי.
הסרט זמין לצפייה באתר Youtube.[5]
סרטי המשך
[עריכת קוד מקור | עריכה]הטינה 3 הוכרז על ידי סרטי סוני במהלך 2006. טקאשי שימיזו הצהיר שבהתחלה הוצע לו לביים את הסרט, אך הוא העדיף לשמש כמפיק במקום.[6] ב-23 באוקטובר 2007, אושר שהסרט יבויים על ידי טובי וילקינס.
בשנת 2020 יצא הסרט "הטינה" שעלילתו מתרחשת במקביל לסרט הראשון והשני.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של הטינה 2(הקישור אינו פעיל, 31.8.2021)
"הטינה 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
"הטינה 2", באתר נטפליקס
"הטינה 2", באתר AllMovie (באנגלית)
"הטינה 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
"הטינה 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "הטינה 2", באתר Metacritic (באנגלית)
- "הטינה 2", באתר אידיבי
"הטינה 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- אתר הסרט באתר סוני(הקישור אינו פעיל, 31.8.2021)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Sally, Ju-On Wiki (באנגלית)
- ^ The Grudge 2 - DVD vs BLURAY differences!, נבדק ב-2022-07-30
- ^ Deleted Scenes (The Grudge Series) - YouTube, www.youtube.com
- ^ The Grudge 2 (2006) Deleted Scene 3. “The Passport”, נבדק ב-2022-07-30
- ^ The Grudge 1.5 (Complete Series) (2006), נבדק ב-2022-05-05
- ^ Grudge 3 announced at Comic Con 20 באוקטובר 2006