אסון הונדה פוינט
![]() | |
תאריך |
8 בספטמבר 1923 ![]() |
---|---|
קואורדינטות | 34°36′07″N 120°38′39″W / 34.60206°N 120.6441°W |
הרוגים |
23 ![]() |
![]() ![]() |
אסון הונדה פוינט היה אירוע שבו איבד צי ארצות הברית את המספר הגדול ביותר של ספינות בעת שלום. תשע משחתות עלו על שרטון בשל טעות ניווט בערב 8 בספטמבר 1923, בעת ששטו במהירות של 20 קשר באזור הונדה פוינט, כמה קילומטרים מהצד הצפוני של תעלת סנטה ברברה לחופי קליפורניה. באסון נהרגו עשרים ושלושה מלחים, שבע מהמשחתות נהרסו לחלוטין ושתיים נוספות נפגעו בצורה קלה.
השתלשלות האירוע
[עריכת קוד מקור | עריכה]הספינות, שהיו חלק משייטת המשחתות מס' 11 בפיקודו של קפטן אדוארד ה. ווטסון (אנ'), היו בדרכן מסן פרנסיסקו לסן דייגו. ווטסון היה בספינת הדגל שהובילה את השייטת, שמנתה ארבעה-עשרה משחתות, כולן מדגם Clemson, שהיו בשירות פחות מחמש שנים. הספינות פנו מזרחה, מתוך כוונה להיכנס לתוך תעלת סנטה ברברה, בשעה 21:00.
הספינות נווטו על פי חישוב DR ולא על ידי ניווט חופי, והערכת מיקומן נעשתה על פי כיוון השיט וחישוב המהירות, כפי שנמדדה לפי סיבובי המדחף. באותו זמן היה הניווט על ידי משואות רדיו חדש יחסית וטרם זכה לאמון רב. במשחתת "Delphy" דווקא היה מקלט רדיו לשם ניווט, אולם הנווטים התעלמו מדיווחיו מתוך הנחה שהם שגויים. לא נעשה גם שימוש במדידות עומק, שכן לשם ביצוע מדידות אלו היה צריך להאט את הספינות.
מוקדם יותר באותו יום עלתה ספינת דואר מונעת בקיטור בשם "Cuba" על שרטון באותו אזור. יש הסבורים ששתי התקריות קשורות לזרמים יוצאי דופן בתעלת סנטה ברברה שנגרמו עקב רעידת האדמה בקאנטו שאירעה שבוע קודם כן.
בסופו של דבר פסק בית המשפט של הצי, שחקר בפרשה, כי האשמה בתאונה נחה על כתפי מפקד הכוח והנווטים. כמו כן הוטלה האשמה על כתפיהם של כל מפקדי האוניות המעורבות, על פי המסורת שלפיה בראש ובראשונה המפקד אחראי על ניווט ספינתו, גם אם היא חלק משייטת.
משחתות שאבדו באסון
[עריכת קוד מקור | עריכה]- (USS Delphy (DD-261: דלפי הייתה ספינת הדגל שבראש טור הספינות. היא עלתה על שרטון במהירות של 20 קשר. מיד הושמעה סירנת האזעקה, שבזכותה חלק מהספינות שבמבנה הצליחו לחמוק מהשרטון. שלושה ממלחי דלפי נהרגו, והספינה נהרסה כליל.
- (USS S. P. Lee (DD-310: אס. פי. לי הייתה כמה מאות מטרים מאחורי דלפי. כאשר צוותה ראה כי דלפי עוצרת לפתע, הוא הפנה את חרטום הספינה לשמאל, והספינה עלתה על החוף. גם ספינה זו נהרסה.
- (USS Young (DD-312: יאנג לא פנתה, וגוף האונייה נבקע בשל סלעים שהיו בקרקעית הים. מים זרמו אל בטן הספינה והיא התהפכה לצד ימין תוך מספר דקות. עשרים מלחים נהרגו.
- (USS Woodbury (DD-309: וודברי פנתה ימינה, אך נתקעה בסלע ונהרסה.
- (USS Nicholas (DD-311: ניקולס פנתה שמאלה ופגעה בסלע שבצבץ מהמים. היא נהרסה גם כן.
- (USS Fuller (DD-297: פולר נתקעה ליד וודברי. גם ספינה זו נהרסה.
- (USS Chauncey (DD-296: צ'ונסי ניסתה לחלץ מלחים מיאנג שהתהפכה. היא עלתה על החוף ונהרסה.
משחתות שניזוקו קלות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- (USS Farragut (DD-300: פאראגוט עלתה על החוף, אך הצליחה לחלץ את עצמה ולא נהרסה.
- (USS Somers (DD-301: סומרס נפגעה קלות.
משחתות שלא נפגעו
[עריכת קוד מקור | עריכה]חמש משחתות הצליחו לצאת ללא פגע:
- (USS Percival (DD-298
- (USS Kennedy (DD-306
- (USS Paul Hamilton (DD-307
- (USS Stoddert (DD-302
- (USS Thompson (DD-305
פרטים נוספים
[עריכת קוד מקור | עריכה]על סיפון הדלפי היה אזרח אחד, יוג'ין דומן, שהיה אורחו של קפטן ווטסון. השניים נפגשו ביפן. דומן היה מומחה ליפן בשירות משרד החוץ האמריקאי.
הונדה פוינט ("נקודת הונדה"), המכונה גם "פוינט פדרנלס", נמצאת ליד לומפוק שבקליפורניה. היא היום חלק מבסיס חיל האוויר האמריקאי ונדנברג. במקום ישנו לוח זיכרון לזכר האירוע.
מקורות וקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ד. יעקובסון, ניווט משוער, 'מערכות ים' 78, מאי 1966, עמ' 14.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אוסף התמונות של המרכז להיסטוריה של צי ארצות הברית
- אורי פרוסקאור, "האדמירל נתן פקודה" 'מערכות ים ל"ה' נובמבר 1957, עמ' 25.