אחמד קריע
![]() | |||||
לידה |
26 במרץ 1937![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
22 בפברואר 2023 (בגיל 85)![]() | ||||
שם לידה |
أحمد علي مُحمَّد قريع ![]() | ||||
מדינה |
![]() | ||||
מקום קבורה |
אבו דיס ![]() | ||||
מפלגה | פת"ח | ||||
| |||||
| |||||
פרסים והוקרה | |||||
![]() ![]() |
אחמד עלי מוחמד קריע (בערבית: أحمد قريع; 26 במרץ 1937 – 22 בפברואר 2023), המוכר בכוניה אבו עלאא (أبو علاء) היה מדינאי ואיש ציבור פלסטיני ששימש כראש ממשלת הרשות הפלסטינית מ-7 באוקטובר 2003 ועד 18 בדצמבר 2005 ומ-24 בדצמבר 2005 ועד 19 בפברואר 2006.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]קריע נולד ב-1937 באבו דיס למשפחה אמידה שעסקה בכספים. ב-1968 הצטרף לפת"ח ועסק בשנות ה-70 בארגון פעילות יצרנית של חברת "סאמיד" של אש"ף ובניהול השקעות של אש"ף, כמנהל הזרוע הכלכלית של הארגון. בתפקידו זה תרם תרומה מכרעת להפיכתו של אש"ף לאחד המעסיקים הגדולים בלבנון.[1]
עם גירוש אש"ף מלבנון עבר עם הנהגת הארגון לתוניס, ועם הסתלקותם מהבימה של חברי הנהגה בכירים ממנו התבלט ונבחר לוועד הפועל של אש"ף ב-1988. בשנת 1992 השתתף בשיחות הרב צדדיות בעקבות ועידת מדריד.[2]
כחבר הוועד הפועל של אש"ף שימש בצוות המשא ומתן מול ישראל לקראת הסכמי אוסלו,[3] הסכם פריז (1994) והסכמי אוסלו 2 (ספטמבר 1995).
אבו עלאא מילא מספר תפקידים בקבינט הראשון של הרשות הפלסטינית: שר האוצר והמסחר ושר התעשייה. כן היה אחראי לתוכנית שהגישו הפלסטינים לבנק העולמי ב-1993, כמו כן יסד וניהל את המועצה הכלכלית הפלסטינית לפיתוח בשנת 1993 שמטרתה הייתה איסוף כספי תרומות בינלאומיים. לאחר מכן נבחר למועצה המחוקקת, ובמרץ 2000 נבחר ליו"ר שלה בקולות 60 מחברי המועצה.
השתתף בשיחות קמפ דייוויד בשנת 2000. גרסאות שונות ניתנו לגבי חלקו בוועידה. לפי טענת הצד הישראלי (אשר מגובה על ידי הצד האמריקאי), אבו עלאא היה גורם שלילי בדיונים, והוא נמנע מלקדם הצעות פשרה. כמה ממשתתפי הוועידה מהצד הישראלי נהגו להזכיר ריב שהתפתח בין אבו עלאא לנשיא האמריקני, ביל קלינטון, באמצע הדיונים, שלטענתם התרחש דווקא כאשר החלה התקדמות במשא ומתן. לטענת הצד הפלסטיני, אבו עלאא דווקא היה גורם חיובי בשיחות, וכמה מהישראלים אף ניסו להשתמש בו כדי למתן את יאסר ערפאת.
בעקבות התפטרות ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, ב-6 בספטמבר 2003, מינה אותו ערפאת לתפקיד זה בצו חירום ב-5 באוקטובר וב-7 בו נכנס לתפקיד, אך כבר ב-12 בחודש איים בהתפטרות בעקבות מחלוקת עם ערפאת בנוגע לשליטה על כוחות הביטחון. תוקף צו החירום פג ב-4 בנובמבר ואבו עלאא הכריז כי הוא מוכן להנהיג ממשלה נוספת, אך בכפוף לאישור הפרלמנט. אישור כזה ניתן ב-12 בנובמבר 2003.
ב-17 ביולי 2004, על רקע מהומות ברצועת עזה, התפטר אבו עלאא. יו"ר הרשות הפלסטינית ערפאת סירב להכיר בהתפטרותו.
בבעלות אבו עלאא הייתה חברת מלט ובעבר נתגלה כי חברה זו מספקת חמרי גלם לבניית התנחלויות. גילויים בפרשת מעורבות החברה שבבעלותו בבניית שכונת "הר חומה" בירושלים קוממו עליו את דעת הקהל הפלסטינית.
אבו עלאא סבל מבעיות לב מתמשכות: עבר התקף לב בספטמבר 1995, ניתוח לפתיחת חסימה בעורק כלילי ב־2002 ואושפז בספטמבר 2002 בעקבות תעוקת חזה.
ב-26 בינואר 2006 פרש אבו עלאא מתפקידו כראש ממשלה בעקבות ניצחון תנועת החמאס בבחירות ברשות הפלסטינית.
משנת 2007 עד תחילת 2009 היה ראש צוות המשא ומתן עם ישראל. בשנת 2010 היה ראש מחלקת ירושלים באש"ף.[4]
נפטר ב-22 בפברואר 2023.[5]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אחמד קריע, אתר מבט לתקשורת פלסטינית
- אחמד קריע, המבוי הסתום הפך למוות קליני של תהליך השלום, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2015
- ג'קי חורי ועופר אדרת, אחמד קריע (אבו עלא), מאדריכלי הסכם אוסלו, מת בגיל 85, באתר הארץ, 22 בפברואר 2023
אחמד קריע, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ ארגון הגרילה העשיר בעולם, דבר, 29 באוקטובר 1981
- ^ אהרן ברנע, הפלסטינים החליטו: ממשיכים במו"מ, חדשות, 11 במאי 1992
- ^ הפלסטינים תחילה מסמך העקרונות קובע: ממשל עצמי תוך 3 חודשים, חדשות, 30 באוגוסט 1993
עמירה שגב, פונדק יוצא לסמינר מטופש באוסלו, חדשות, 10 בספטמבר 1993
אבו אל־עלא: עו״ד יואל זינגר שכנע את רבין להגיע להסכם, חדשות, 29 בספטמבר 1993 - ^ יוני בן מנחם, האמת של אבו עלאא', 21 באוקטובר 2010, אתר חדשות מחלקה ראשונה
- ^ דנה בן שמעון, ראש ממשלת הרשות הפלשתינית לשעבר הלך לעולמו, באתר ישראל היום, 22 בפברואר 2023
עיינו גם בפורטל: | |||
---|---|---|---|
![]() |
פורטל המזרח התיכון |