The 13th Floor Elevators
Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitsemällä ne ohjeen mukaan. |
The 13th Floor Elevators | |
---|---|
![]() |
|
Tiedot | |
Toiminnassa | 1965–1969 |
Tyylilaji | psykedeelinen rock, garage rock |
Kotipaikka | Austin, Texas, Yhdysvallat |
Laulukieli | englanti |
Jäsenet |
Roky Erickson, laulu, kitara, huuliharppu |
Entiset jäsenet |
Benny Thurman, basso (1965−1966) |
The 13th Floor Elevators oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka oli toiminnassa 1965−1969.[1] Se perustettiin Austinissa Texasissa vuonna 1965. Yhtyettä pidetään psykedeelisen rockin edelläkävijänä, minkä lisäksi se oli olennainen osa 1960-luvun garage rock -ilmiötä. Yhtyeen laulusolisti Roky Erickson oli rockin mystisimpiä kulttihahmoja.
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]13th Floor Elevatorsin ensimmäinen single ”You’re Gonna Miss Me” (1966) jäi yhtyeen ainoaksi hitiksi. Se menestyi erityisen hyvin paikallisesti ja nousi Teksasissa listan toiseksi. Valtakunnallisella listalla albumi nousi sijalle 55. Myöhemmin kappale julkaistiin uudestaan Nuggets-kokoelma-albumilla.
Singleä seurasi esikoisalbumi The Psychedelic Sounds of the 13th Floor Elevators (1966), jolla ensisinglen suoraviivaisempi garage rock -tyyli oli saanut lisää psykedeelisiä vaikutteita. Albumia pidetään yleisesti kaikkien aikojen ensimmäisenä psykedeelisenä albumina.
Vuonna 1967 ilmestyi yhtyeen toinen albumi Easter Everywhere, minkä jälkeen sisäiset ristiriidat ja huumeiden, erityisesti LSD:n ja kannabiksen, käyttö alkoivat enteillä yhtyeen loppua. Levy-yhtiö kokosi yhtyeen vanhoista nauhoituksista vuonna 1968 albumin Live. 13th Floor Elevatorsin hajottua kitaristi Stacy Sutherland saattoi valmiiksi yhtyeen viimeisen albumin Bull of the Woods, joka ilmestyi 1969.
Roky Erickson tuomittiin vuonna 1969 huumeiden hallussapidosta, mutta hän vältti vankilan menemällä mielisairaalaan. Roky Erickson sairasti skitsofreniaa.1970-luvun puolivälistä lähtien hän jatkoi levyttämistä epäsäännöllisesti. 13th Floor Elevatorsin entiset jäsenet ovat järjestäneet muutamia reunion-konsertteja vuodesta 1973.
Yhtyeen soolokitaristi Stacy Sutherland kuoli 24. elokuuta 1978, kun hänen vaimonsa tappoi hänet väkivaltaisen perheriidan aikana.[2]
Roky Erickson kuoli 31. toukokuuta 2019, 71-vuotiaana.
Kokoonpano
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Roky Erickson − laulu, kitara, huuliharppu
- Tommy Hall − sähköruukku, kitara
- Stacy Sutherland − kitara
- Benny Thurman − basso (1965−1966)
- John Ike Walton − rummut (1965−1967)
- Danny Thomas − rummut (1967−1968)
- Danny Galindo − basso (1967−1968)
- Duke "Earl" Davis − basso (1968)
Diskografia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- The Psychedelic Sounds of the 13th Floor Elevators (1966)
- Easter Everywhere (1967)
- Live (1968)
- Bull of the Woods (1969)
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Eye Mind: The Saga of Roky Erickson and The 13th Floor Elevators by Paul Drummond, foreword by Julian Cope (Process Media, December 2007)
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Rumba: Psykedeelisen rockin pioneeri 13th Floor Elevators palaa – Roky Erickson ja kumppanit yhdessä lavalle ensimmäistä kertaa 47 vuoteen rumba.fi. 15.2.2015. Viitattu 1.7.2019.
- ↑ Kuper, Ivan Koop: Ivan Koop Kuper Stacy and Bunni, Montrose Love Story theragblog.blogspot.com. 31. maaliskuuta 2011. Viitattu 12. 5. 2024.