Charles Algernon Parsons
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Charles_Algernon_Parsons.jpg/250px-Charles_Algernon_Parsons.jpg)
Charles Algernon Parsons (13. kesäkuuta 1854 – 11. helmikuuta 1931) oli englantilais-irlantilainen insinööri, joka parhaiten tunnetaan höyryturbiinin keksimisestä. Hän vaikutti myös generaattoreiden, sähköntuotannon kehitykseen ja osallistui myös valonheittimien ja teleskooppien kehitykseen.
Elämäkerta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lontoossa syntynyt Charles oli tunnetun astronomin William Parsonsin, Rossen kolmannen jaarlin, nuorin poika. Hänen vanhempi veljensä Richard Clare Parsons rakensi höyryauton. Auto joutui vuonna 1869 onnettomuuteen, jossa Parsonsien veljesten serkku, Mary Ward putosi kyydistä ja kuoli kaulanmurtumaan. Tätä onnettomuutta pidetään ensimmäisenä kuolemaan johtaneena auto-onnettomuutena.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3d/Parson%27s_Compound_Steam_Turbine_-_1887_-_Project_Gutenberg_eText_17167.png/250px-Parson%27s_Compound_Steam_Turbine_-_1887_-_Project_Gutenberg_eText_17167.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3d/1900_Elberfeld_1MW_Generator.jpg/250px-1900_Elberfeld_1MW_Generator.jpg)
Charles kävi koulua Trinity Collegessa Dublinissa ja St John's Collegea Cabridgessä valmistuen viimeksi mainitusta vuonna 1877 parhailla matematiikan arvosanoilla. Tämän jälkeen hän oli harjoittelijana Newcastlessa toimivassa insinööritoimistossa W.G. Armstrong, mikä oli erikoista jaarlin pojalle. Tämän jälkeen hän siirtyi Leedsiin Kitsonsille, jossa työskenteli rakettikäyttöisten torpedojen kanssa. Vuonna 1884 hän aloitti Clarke, Chapman and Co.:lla, joka valmisti laivakoneita Newcastlen lähellä. Hän vastasi sähkökoneiden suunnittelusta. Vuonna 1884 hän kehitti höyryturbiinin, joka liitettiin hänen suunnittelemaan generaattoriin.[1]
Vuonna 1889 Parsons perusti oman yrityksen Newcastleen C. A. Parsons and Company tuottaakseen suunnittelemiaan turbogeneraattoreita. Samana vuonna käynnisti myös alueellisen sähköyhtiön, Newcastle and District Electric Lighting Company (DisCO). Vuonna 1890, DisCo käynnisti Forth Banksin voimalaitoksen, ensimmäisen maailmassa, joka tuotti sähköturbogeneraattorilla.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/HMS_Dreadnought_1906_H63596.jpg/250px-HMS_Dreadnought_1906_H63596.jpg)
Parsons oli myös kiinnostunut laivasovelluksista ja perusti Newcastlessa Parsons Marine Steam Turbine Company. Kuuluisa on tarina siitä, kuin Parsons järjesti Turbinia-aluksellaan häiriön kuningatar Viktorian 60-vuotishallitsijakauden juhlien laivastoparatiissa kesäkuussa 1897 ajelemalla sotalaivojen ympäri. Englannin laivasto oli tuolloin maailman vahvin. Parsonsin suunnittelema Turbinia kulki 34 solmua, kun nopein sotalaiva kulki 27 solmua, ja Parsons sai vapaasti esitellä aluksensa ylivoimaisuutta.[2]
Parsons palkittiin Royal Society jäsenyydellä (FRS) vuonna 1898, Bathin ritarikunnan Knight Commander (KCB, Sir) -arvolla vuonna 1911 ja Ansioritarikunnan jäsenyydellä (OM) vuonna 1927.[3][4] Parsons kuoli 11. helmikuuta 1931 höyrylaiva Duchess of Richmond kannella ollessaan risteilemässä Jamaikalla vaimonsa kanssa.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Parsons. Universityscience.ie.
- ↑ Chaline, Eric: 50 konetta, jotka muuttivat maailmaa (50 Machines that Changed the Course of History), s. 53. Quid Publishing, (suom. versio Moreeni 2013), 2012. ISBN 978-952-254-160-4. Suomi
- ↑ https://www.oxforddnb.com/display/10.1093/ref:odnb/9780198614128.001.0001/odnb-9780198614128-e-35396;jsessionid=8D6FB64880D724789C18B7AA1EF437ED
- ↑ https://www.britannica.com/biography/Charles-Algernon-Parsons
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Algernon Parsons Wikimedia Commonsissa
- E-book: "The Steam Turbine and Other Inventions of Sir Charles Parsons"
- Profile at Cambridge University
- Tormi Soorsk: Turbinia syöksyi uuteen aikaan. Tekniikan maailma, 2015, nro 3, s. 78–83. ISSN 0355-4287.
|