Enan Galaly
Enan Galaly | |
---|---|
Født | 1. januar 1947 ![]() Kairo, Egypten ![]() |
Død | 20. juni 2024 (77 år) ![]() |
Uddannelse og virke | |
Beskæftigelse | Forretningsperson ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Enan Raouf El-Galaly (født 1. januar 1947 i Cairo, Egypten, død 20. juni 2024 i Danmark)[1] var en dansk-egyptisk erhvervsmand, der var leder af Helnan Hotels-koncernen.
Galaly voksede op i Cairo. Som 20-årig forlod han sit hjemland og bosatte sig i Wien, hvor han fik arbejde som opvasker på Hotel Imperial. Ved siden af opvaskerjobbet gik han med aviser, og dette dobbeltjob gjorde, at han en dag kom 10 minutter for sent til hotellets køkken. Det udløste en fyreseddel.
Galaly tomlede i 1967 til Danmark og kom til Odense, hvor han blev opvasker ved det socialdemokratiske Kongreshuset. Dernæst kom han til Hotel Hvide Hus i Aalborg, hvor han arbejdede sig op til at blive koncernchef for hotelkæden. Siden etablerede han Helnankæden, der har hoteller i Skandinavien, Mellemøsten, Nordafrika og USA.
Han havde igennem mange år et nært venskab med Prins Henrik.[2][3]
17. december 2004 blev han Ridder af Dannebrog i sin egenskab af bestyrelsesformand for Helnan International.
Han døde under et ophold i Danmark,[1] men vil blive begravet i Egypten.[4]
Kilder
[redigér | rediger kildetekst]- ^ a b Henrik Lund (20. juni 2024). "Byens store hotelejer er død: Kom fra Cairo og begyndte karrieren som opvasker". Århus Stiftstidende. Hentet 20. juni 2024.
- ^ Prinsens nære ven fløj hjem med Henrik: - Vi var sammen indtil for få timer siden, arkiveret fra originalen 28. marts 2018, hentet 10. februar 2018
- ^ Prins Henrik indlagt på Rigshospitalet, arkiveret fra originalen 10. februar 2018, hentet 10. februar 2018
- ^ "Egyptisk hotelkonge og ridder af Dannebrog er død". TV2 Østjylland. 20. juni 2024. Hentet 20. juni 2024.
Eksterne henvisninger
[redigér | rediger kildetekst]- Enan Galalys hjemmeside Arkiveret 28. januar 2011 hos Wayback Machine
- Travel People Magazine Arkiveret 27. februar 2011 hos Wayback Machine, februar/marts 2005.