Zvracení
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/49-aspetti_di_vita_quotidiana%2C_vomito%2CTaccuino_Sanitatis%2C_Ca.jpg/220px-49-aspetti_di_vita_quotidiana%2C_vomito%2CTaccuino_Sanitatis%2C_Ca.jpg)
Zvracení (latinsky vomitus, řecky emesis) je nervově řízený, koordinovaný reflex s centry v mozkovém kmeni, při kterém je obsah žaludku a v některých případech i části duodena evakuován ústním otvorem ven, při reflexní obrácené peristaltice.
Nervové řízení
[editovat | editovat zdroj]Zvracení je ovládáno centrem zvracení v dorzální části retikulární formace prodloužené míchy. Neurony tohoto centra dostávají signály z:
- gastrointestinálního traktu, při zánětech břišních orgánů, rozšíření a dráždění stěny trávicí trubice;
- mozkové kůry;
- vestibula (statokinetického ústrojí) při kinetóze, onemocněních vestibulárního systému (např. Meniérově chorobě);
- chemoreceptorů area postrema na spodině IV. mozkové komory – ty jsou aktivovány různými léky, toxiny (endogenními i exogenními), hypoxií, neurotransmitery.
Na přenosu informace o vyvolání zvracení se podílí řada neurotransmiterů – acetylcholin, histamin, serotonin, dopamin.
Příčiny
[editovat | editovat zdroj]- Centrální – podráždění centra zvracení v prodloužené míše při otravách, uremii, při požitých léků, nitrolební hypertenzi u edému mozku
- Periferní – příčina je v trávicím ústrojí – onemocnění žaludku, žlučníku, jater, slinivky, střev
-Mimo trávicí ústrojí-podráždění rovnovážného ústrojí nebo v těhotenství
Průběh
[editovat | editovat zdroj]Zvracení je zpravidla předcházeno nevolností a může být doprovázeno závratěmi, poklesem krevního tlaku a bradykardií. Na začátku zvracení dochází k hlubokému nádechu, uzavření dýchacích cest, poté následuje silná kontrakce bránice a svaloviny břicha a zároveň ochabnutí dolního svěrače jícnu.
Chronické zvracení
[editovat | editovat zdroj]Chronické zvracení má za následek hypovolemii, hyponatremii, alkalózu, hypokalemii, dále může při zvracení dojít k tvorbě trhlin ve stěně jícnu (Mallory-Weisův syndrom) až protrhnutí žaludku[zdroj?!], zvyšuje se riziko vzniku erozi zubní skloviny a zánětů dutiny ústní. Život ohrožující je aspirační pneumonie.
Symptom
[editovat | editovat zdroj]Zvracení není jenom obranný reflex, kdy se snižuje možnost poškození organismu požitou škodlivou látkou, ale také důležitý symptom. Posuzují se okolnosti vzniku zvracení, vzhled a zápach zvratků.
Terapie
[editovat | editovat zdroj]Při léčbě zvracení se dbá především na rehydrataci organismu. K dispozici jsou rehydratační roztoky, které nahradí i ztracené ionty. Při gastroenteritidě bývá toto opatření dostačující. Potlačit zvracení lze působením na receptory neurotransmiterů podílejících se na nervovém řízení zvracení.
- H1-antagonisté (receptoru pro histamin) – obecně využití při kinetózách, vestibulárních poruchách, účinná látka např. cylizin, moxastin, prometazin;
- muskarinoví antagonisté (receptoru pro acetylcholin) – při kinetózách, např. skopolamin, hyoscin;
- D2-antagonisté (receptoru pro dopamin) – při zvracení vyvolaném urémií, radiací, cytostatiky, např. metoklopramid, domperidon;
- 5-HT3-antagonisté (receptoru pro serotonin) – účinné i při terapii velmi silně emetogenními cytostatiky, tzv. setrony.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- SILBERNAGL, Stefan. Atlas patofyziologie člověka. Praha: Grada, 2001. 390 s. ISBN 80-7169-968-3.
- LÜLLMAN, Heinz. Farmakologie a toxikologie. Praha: Grada, 2004. 725 s. ISBN 80-247-0836-1.
- MARTÍNKOVÁ, Jiřina. Farmakologie pro studenty zdravotnických oborů. Praha: Grada, 2007. 379 s. ISBN 978-80-247-1356-4.
- (anglicky) Essentials of Pathophysiology, 2003
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu zvracení na Wikimedia Commons