Třetí Francouzská republika
Francouzská republika République française
| |||||||||||||||||
Hymna La Marseillaise | |||||||||||||||||
Motto Liberté, Égalité, Fraternité | |||||||||||||||||
Geografie
| |||||||||||||||||
Nejvyšší bod
|
|||||||||||||||||
Obyvatelstvo | |||||||||||||||||
Počet obyvatel
|
150 000 000 (1938)
| ||||||||||||||||
Státní útvar | |||||||||||||||||
Vznik
|
|||||||||||||||||
Zánik
|
|||||||||||||||||
Státní útvary a území | |||||||||||||||||
|
Třetí republika byl politický režim ve Francii v letech 1870–1940. Vznikla na troskách druhého císařství, které se zhroutilo po porážce v prusko-francouzské válce a zanikla po porážce nacistickým Německem v průběhu druhé světové války.[1]
Historie
[editovat | editovat zdroj]Třetí republika se udržela ze všech režimů počínaje francouzskou revolucí nejdéle – 70 let, a to navzdory nejrůznějším krizím, z nichž nejznámější jsou Dreyfusova aféra, aféra Schnaebele, skandál okolo Panamského průplavu nebo první světová válka. V tomto období byla například přijata Marseillaisa jako národní hymna nebo 14. červenec, den dobytí Bastily, jako státní svátek.[2] Pro třetí republiku je také charakteristické období známé jako Belle Époque, období poklidných let na přelomu 19. a 20. století, ukončené až první světovou válkou.
V období třetí republiky se výrazně rozšířilo francouzské koloniální panství. Vietnam spolu s Kambodžou a Laosem tvořily roku 1887 Francouzskou Indočínu. Roku 1881 byl v Tunisku ustanoven protektorát, pod francouzský vliv se dále dostala rozsáhlá území v severozápadní Africe na území dnešní Mauretánie, Senegalu, Guineje, Mali, Pobřeží slonoviny, Beninu, Nigeru, Burkiny Faso, Čadu, Středoafrické republiky a Republiky Kongo.
Roku 1912 se francouzským protektorátem stalo také Maroko. Po první světové válce se rozrostla koloniální říše o bývalé německé kolonie Togoland a Kamerun a osmanské državy Sýrii a Libanon, spravované jako mandátní území Společnosti národů.
Režim Třetí republiky byl obecně antiklerikální. V roce 1880 byly z Francie vykázány řeholní kongregace, opět pak v roce 1902 a 1903.
Prezidenti
[editovat | editovat zdroj]Jména | Život | Funkční období |
---|---|---|
Dočasná vláda Francouzské republiky (1870 – 1875) | ||
Adolphe Thiers | 1797 – 1877 | 1871 – 1873 |
Patrice de Mac-Mahon | 1808 – 1893 | 1873 – 1875 |
Třetí republika (1875 – 1940) | ||
Patrice de Mac-Mahon | 1808 – 1893 | 1875 – 1879 |
Jules Grévy | 1807 – 1891 | 1879 – 1887 |
Sadi Carnot | 1837 – 1894 | 1887 – 1894 |
Jean Casimir-Perier | 1847 – 1907 | 1894 – 1895 |
Félix Faure | 1841 – 1899 | 1895 – 1899 |
Émile Loubet | 1838 – 1929 | 1899 – 1906 |
Armand Fallières | 1841 – 1931 | 1906 – 1913 |
Raymond Poincaré | 1860 – 1934 | 1913 – 1920 |
Paul Deschanel | 1855 – 1922 | 1920 |
Alexandre Millerand | 1859 – 1943 | 1920 – 1924 |
Gaston Doumergue | 1863 – 1937 | 1924 – 1931 |
Paul Doumer | 1857 – 1932 | 1931 – 1932 |
Albert Lebrun | 1871 – 1950 | 1932 – 1940 |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ VON MISES, Ludwig. Lidské jednání: pojednání o ekonomii. Praha: Liberální institut, 2006. ISBN 80-863-8945-6.
- ↑ MYSLILOVÁ, Tereza. Vztah státu a církve ve Francii v letech 1870 - 1901. České Budějovice, 2017 [cit. 2022-04-28]. Diplomová práce. Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích - Fakulta filozofická. Vedoucí práce doc. PhDr. et PeadDr. Marek Šmíd, Ph.D.. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Třetí Francouzská republika na Wikimedia Commons
Dějiny Francie | ||
---|---|---|
Předchůdce: Druhé císařství |
1875–1940 Třetí Francouzská republika |
Nástupce: Vichistický režim Svobodní Francouzi |