Lucjan Żeligowski
Lucjan Żeligowski | |
---|---|
![]() | |
Narození | 17. října 1865 Ašmjany |
Úmrtí | 9. července 1947 (ve věku 81 let) Londýn |
Místo pohřbení | Vojenský hřbitov na Powązkach ve Varšavě |
Povolání | důstojník a politik |
Ocenění | Kříž za chrabrost (1921) velkokříž Řádu znovuzrozeného Polska (1923) komandér Řádu čestné legie (1923) Kříž nezávislosti s meči (1932) Pamětní odznak generálního inspektora ozbrojených sil (1936) … více na Wikidatech |
Politická strana | Bezpartijní blok pro spolupráci s vládou |
Funkce | ministr obrany member of the Sejm of the Second Polish Republic |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lucjan Żeligowski (17. října 1865 – 9. června 1947) byl polský generál za rusko-polské války. Proslavil se okupací Vilniusu,[1] kde následně vytvořil stát Střední Litvu, který byl později anektován Polskem[2].
Biografie
[editovat | editovat zdroj]Mládí
[editovat | editovat zdroj]Narodil se roku 1865. Vstoupil do Ruské imperiální armády roku 1885 a bojoval v rusko-japonské válce jako kapitán.
První světová válka
[editovat | editovat zdroj]Na začátku první světové války velel v hodnosti podplukovníka, praporu. V roce 1915 byl povýšen do hodnosti plukovníka. V roce 1917 velel 1. pluku v Polské střelecké divizi.
Meziválečná léta
[editovat | editovat zdroj]V letech 1921 až 1925 byl inspektorem armády. Roku 1923 byl povýšen do hodnosti generála zbraní. V letech 1925 až 1926 byl ministrem vojenství ve vládě Aleksandera Skrzyńského.
V roce 1947 zemřel, je pochován na hřbitově 'Cmentarz Wojskowy na Powązkach' ve Varšavě.
Dílo
[editovat | editovat zdroj]- Żeligowski, Lucjan. Wojna w roku 1920. Wspomnienia i rozważania. Warszawa: Wydawnictwo The Facto, 2006. 158 S. ISBN 83-89667-49-5
Fotogalerie
[editovat | editovat zdroj]-
Lucjan Żeligowski (portrét)
-
Lucjan Zeligowski (1920; Wilno/Vilnius)
-
Lucjan Żeligowski
-
Lucjan Żeligowski (1920; dobová karikatura)
-
Hrob Lucjana Żeligowskiho ve Varšavě
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Żeligowski – symbol konfliktu? (51). pl.delfi.lt [online]. 2012-10-09. Polština; litevský portál 'delfi.lt'. Dostupné online.
- ↑ Żeligowski Lucjan, v Encyklopedii PWN.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Fabisz, Dariusz. Generał Lucjan Żeligowski 1865-1947. Działalność wojskowa i polityczna. Warszawa: Wydawnictwo DiG, 2007. 374 S. ISBN 83-7181-504-2, ISBN 978-83-7181-504-1
- Fabisz, Dariusz. Pamiętniki Generała Broni Lucjana Żeligowskiego. Warszawa: Wydawnictwo DiG, 2014. 280 S. ISBN 978-83-7181-864-6
- Łach, Wiesław Bolesław. „Bunt Żeligowskiego”. Kulisy połączenia Wileńszczyzny do Polski 1920-1922. Warszawa: Wydawnictwo Bellona, 2014. 280 S. ISBN 978-83-11-13198-9
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Lucjan Żeligowski na Wikimedia Commons
- (polsky) Dzieje.pl (Portal historyczny). 93 lata temu generał Lucjan Żeligowski zajął Wilno. 2013-10-09.
- (polsky) GOTOWIECKI, PAWEŁ. Gen. Lucjan Żeligowski. Bohater Wilna w służbie Bieruta. In: Historia.org.pl, 2012-09-29.
- (polsky) RONIKIER, KRZYSZTOF. BUNT ŻELIGOWSKIEGO. UTWORZENIE LITWY ŚRODKOWEJ. In: Konflikty.pl, 2009-03-03.
- Polští generálové
- Válečníci Ruského impéria
- Osobnosti ruské občanské války
- Polské osobnosti druhé světové války
- Komandéři Řádu čestné legie
- Komtuři Řádu Virtuti Militari
- Rytíři velkokříže Řádu znovuzrozeného Polska
- Nositelé Kříže za chrabrost (Polsko)
- Narození 17. října
- Narození v roce 1865
- Úmrtí 9. června
- Úmrtí v roce 1947
- Úmrtí v Londýně
- Pohřbení na Powązkowském hřbitově