Jozef Čabelka
Prof. Ing. ESSA Dr.tech. Dr.h.c. Jozef Čabelka, DrSc. | |
---|---|
Narození | 15. února 1910![]() |
Úmrtí | 6. července 1987 (ve věku 77 let)![]() |
Národnost | slovenská |
Alma mater | Vysoké učení technické v Brně, École Supérieure de Soudure Autogéne (Paříž) |
Pracoviště | Železárny Vamberk, Slovenská vysoká škola technická, Výskumný ústav zváračský, Slovenská akademie věd |
Obor | svařování |
Známý díky | průkopnické a odborné činnosti ve svařování a založením Výskumného ústavu zváračského |
Ocenění | Cena Lincolnovy nadace, Cleveland, Ohio, USA (1947) čestný doktorát, Technische Hochschule für Schweissmaschinenbau, Magdeburg, Německo(1960) Oborová plaketa F. Křižíka za zásluhy v technických vědách (1980) Řád Ľudovíta Štúra ![]() |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jozef Čabelka (15. února 1910 Holíč – 6. července 1987 Bratislava) byl československý vědec a pedagog, akademik SAV, korespondent ČSAV, mikrometalurg a expert v oboru svařování.
Biografie
[editovat | editovat zdroj]Jozef Čabelka se narodil 15. února 1910 ve městě Holíč v Záhorské nížině, na západním Slovensku. Navštěvoval Reálné gymnázium v Hodoníně, které ukončil v roce 1928. Ve stejném roce nastoupil ke studiu oboru strojního inženýrství konstrukčního směru na Vysokém učení technickém v Brně (VUT) a v roce 1932 nastoupil ještě ke studiu oboru silnoproudé elektrotechniky.[1] Studia na VUT ukončil v roce 1934 titulem Ing.[2][3] Po studiích na VUT jej tamní profesoři – Rysek a Píšek – doporučili k praxi v laboratoři prof. Portevina v Paříži. Po jednom roce nastoupil na svářečskou školu ESSA – École Supérieure de Soudure Autogéne, ze které si v roce 1937 odnesl diplom Ing. ESSA (svářečský inženýr).[1][2]
... Čabelka patřil v letech 1936 a 1937 k absolventům sedmého ročníku a vzpomínka na toto období mi v paměti oživuje houževnatost našeho studenta při denní práci, jeho živou vědeckou zvědavost a jeho přesvědčení o budoucnosti této ještě mladé techniky v době, kdy svařování – ani ne z hlediska technologického jako spíše vědeckého – víc problémů nadnášelo než řešilo.A. Leroy Ing. EPCI., ředitel Svářečského ústavu a Vysoké školy svářečské v Paříži.[1]
Před návratem do Československa ještě absolvoval krátké praxe ve francouzské společnosti Air Liquid a americké Babcock-Wilcox. Poté začal pracovat v Železárnách a drátovnách Bohumín, kde začal budovat oddělení pro výrobu přídavných svařovacích materiálů. Během zaměstnání mu byly umožněny studijní pobyty v ESABu v Göteborgu, Königshütte, Bismarckhütte a v závodech Krupp.[1]
Po přemístění oddělení do továrny ve Vamberku – Železárny Vamberk (dnes ESAB Vamberk) – vybudoval jeden z nejmodernějších provozů na výrobu obalovaných elektrod ve světě. Čabelka se stal vedoucím výroby továrny ve Vamberku, které se stala jedním z největších výrobců elektrod ve střední Evropě.[4]
V roce 1942 byl jmenován mimořádným profesorem a v roce 1946[3] (1947[4]) řádným profesorem Slovenské vysoké školy technické v Bratislavě (SVŠT) v oboru mechanické technologie.[2][4] V roce 1943 založil Katedru fyzikální metalurgie na Strojní fakultě SVŠT, kterou i vedl.
Za svého působení v Železárnách Vamberk přišel s vlastní metodikou stanovení svařitelnosti uhlíkových ocelí. Ta byla předmětem jeho dizertační práce, kterou úspěšně obhájil a získal tak doktorát technických věd v roce 1945. O dva roky později získal za uvedený postup Cenu Lincolnovy nadace na mezinárodní soutěži v Clevelandu (Ohio, USA).[4] Cenu mohl přivézt pouze jako vybavení pro zakládaný Výskumný ústav zváračský.[3]
V letech 1945 až 1949 zastával funkci ředitele kovoprůmyslu na Slovensku.[4] Během této doby začaly vznikat jeho plány na založení instituce, která bude podporovat oblast svařování jako klíčové odvětví průmyslu. Výskumný ústav zváračský v Bratislavě (VÚZ) začal budovat v roce 1949 a současně s ním i postgraduální studium pro svářečské inženýry.[4]
V roce 1952 se stal korespondenčním členem Slovenské akademie věd (SAV). O rok později založil Ústav fyziky kovů (dnešní Ústav materiálov a mechaniky strojov SAV), se stal akademikem SAV a až do roku 1959 byl místopředsedou SAV.[2][3]
Ředitelský post na VÚZ zastával až do roku 1961, kdy ústav navštívila delegace ze Sovětského svazu Chruščov a Bulganin a zjistila, že jeho úroveň je vyšší než u ústavů v tehdejším SSSR. Čabelka byl na politický nátlak propuštěn a teprve po intervenci Alexandra Dubčeka mohl zůstat alespoň na STU.[3]
Jozef Čabelka zemřel 6. června 1987 v Bratislavě.
Ocenění
[editovat | editovat zdroj]- 1947 – Cena Lincolnovy nadace, Cleveland, Ohio, USA[3][4]
- 1960 – čestný doktorát, Technische Hochschule für Schweissmaschinenbau, Magdeburg, Německo[3]
- 1980 – Oborová plaketa F. Křižíka za zásluhy v technických vědách[5]
- 1996 – Řád Ľudovíta Štúra I. triedy (In memoriam)[6]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c d TURŇA, Milan. 100 rokov od narodenia Jozefa Čabelku. Spektrum – Periodikum Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Vydavateľstvo STU, Bratislava, 2010-02-16, roč. XVI. /XLVIII./, čís. 6, s. 11. [dále jen TURŇA]. Dostupné online [cit. 2011-03-05]. ISSN 1336-2593. (slovenština)
- ↑ a b c d prof. Ing. Jozef Čabelka DrSc. [online]. Občianske združenie Osobnosti.sk [cit. 2011-03-05]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2011-10-15. (slovenština)
- ↑ a b c d e f g Jozef ČABELKA [online]. SAV, 2010-02-12 [cit. 2011-03-05]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-04. (slovenština)
- ↑ a b c d e f g TURŇA, str. 12
- ↑ Seznam nositelů oborové plakety F. Křižíka za zásluhy v technických vědách [online]. MÚA AV ČR, 2009-04-08 [cit. 2011-03-05]. Dostupné online.[nedostupný zdroj]
- ↑ Štátne vyznamenania udelené v rokoch 1993-1998 [online]. Kancelária prezidenta SR [cit. 2011-03-05]. Dostupné online. (slovenština)
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Jozef Čabelka na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jozef Čabelka
- Jozef Čabelka na osobnosti.sk
- James F. Lincoln Arc Welding Foundation
- Svařování
- Pedagogové na Slovenské technické univerzitě v Bratislavě
- Slovenští vědci
- Slovenští inženýři
- Narození v roce 1910
- Úmrtí v roce 1987
- Narození 15. února
- Narození v Holíči
- Úmrtí 6. července
- Absolventi Fakulty elektrotechniky a komunikačních technologií Vysokého učení technického v Brně
- Držitelé čestných doktorátů