František Pospíšil (výsadkář)
rtn. František Pospíšil | |
---|---|
![]() Rotný František Pospíšil | |
Narození | 23. listopadu 1919 Rešice ![]() |
Úmrtí | 28. října 1944 (ve věku 24 let) Praha ![]() |
Národnost | Češi |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | rotný pěchoty (nadporučík in memoriam) |
Doba služby | 1937 – 1944† |
Sloužil | ![]() ![]() ![]() |
Složka | Československá armáda (1937-1944) Cizinecká legie (1939) |
Jednotka | Pěší pluk 24 Znojmo 1. pluk Cizinecké legie 11. pluk senegalských střelců Pěší pluk 1 (1940) |
Velel | výsadková skupina Bivouac |
Války | druhá světová válka |
![]() |
František Pospíšil (23. listopadu 1919, Rešice[1] – 28. října 1944, Terezín) byl československý voják a velitel výsadku Bivouac.
Mládí
[editovat | editovat zdroj]Narodil se 23. listopadu 1919 v Rešicích jako nemanželský syn Marie Pospíšilové a Leopolda Opálky. Ta se později přestěhovala do Miroslavi a provdala se za příslušníka finanční stráže. František v Rešicích a později v Miroslavi navštěvoval obecnou a měšťanskou školu. Ve Zlíně v Baťových závodech absolvoval odbornou gumárenskou školu. Krátce pracoval v oboru, ale ze zdravotních důvodů později odešel pracovat do zemědělství.
Vojenská služba
[editovat | editovat zdroj]1. října 1937 nastoupil základní vojenskou službu u pěšího pluku ve Znojmě. Po absolvování poddůstojnické školy byl 1. dubna 1938 povýšen na svobodníka a 16. listopadu 1938 na desátníka. 1. dubna 1939, po okupaci Čech a Moravy nacistickým Německem 15. března 1939 byl propuštěn mimo službu.
V exilu
[editovat | editovat zdroj]26. června 1939 společně se svým bratrancem Adolfem Opálkou přešel do Polska, kde se dostal do tábora v Malých Bronowicích. Odtud se po moři přeplavil do Francie. Tam podepsal závazek do Cizinecké legie. V jejích řadách sloužil v Sidi bel Abbes. Po vstupu Francie do války s Německem 3. září 1939 vstoupil 7. října 1939 do československé armády ve Francii a v řadách 1. pěšího pluku se zúčastnil její obrany. 1. ledna 1940 byl povýšen na četaře. Po pádu Francie (koncem června 1940) byl evakuován do Velké Británie.
V Anglii byl zařazen k 1. pěšímu praporu a 28. října 1940 povýšen na rotného. V roce 1941 se přihlásil do programu výcviku pro plnění zvláštních úkolů. Od 15. srpna do 7. listopadu 1941 absolvoval sabotážní kurz, parašutistický výcvik a kurz průmyslové sabotáže. Po dalším doškolovacím kurzu byl jmenován velitelem výsadku Bivouac.
Nasazení
[editovat | editovat zdroj]Pospíšil jako velitel výsadku Bivouac s rotným Čoupkem a des. Zapletalem byli 28. dubna 1942 vysazeni poblíž hospodářského dvora Požáry na Křivoklátsku.[2] Zapletal se společně s Pospíšilem přemístil do Zlína, kde 2. května 1942 Pospíšil kontaktoval svého bývalého spolužáka a kamaráda Jana Chvátala z Malenovic, ten však je udal českým strážnikům. Pospíšil jednoho četníka postřelil a utekl, ale Zapletal byl zatčen, donucen k výpovědi a druhý den byl v Brně zatčen Čoupek s rodinou.[3] Udavač Chvátal si vysloužil odměnu 10000 korun, po válce byl odsouzen a popraven.[4] Pospíšil, který byl také lehce postřelen, se poté ukrýval v dalešickém mlýně[5], později i na Telčsku a Táborsku.[6] Odtud se pokusil o ilegální přechod do Švýcarska. Po neúspěchu se v prosinci 1942 vrátil do Brna a ukrýval se u manželů Adamcových.[7] 10. února 1943 se zde setkal s konfidenty gestapa Karlem Čurdou a Jaroslavem Nachtmannem, kterými byl vylákán do Prahy a 12. února 1943 zatčen. Ve vazbě odmítl nabídku ke spolupráci a byl proto převezen nejdříve do pankrácké věznice a poté koncem roku 1943 do Terezína. Pod jménem Petr Švec zde byl držen až do 28. října 1944, kdy byl bez soudu zastřelen.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Re%C5%A1ice_pam%C3%A1tn%C3%ADk_para%C5%A1utist%C5%AFm.jpg/220px-Re%C5%A1ice_pam%C3%A1tn%C3%ADk_para%C5%A1utist%C5%AFm.jpg)
Za pomoc výsadkáři Františku Pospíšilovi byli 19. dubna 1944 sťati v Praze na Pankráci tito vlastenci:[1]
- Bohumil David, mlynář z Dalešic[8]
- Oldřich Potůček, řeznický pomocník z Dalešic
- Rudolf Padělek, zemědělský dělník z Dalešic[9]
- František Hejkal, zednický pomocník z Rešic
- Karel Denemarek, rolník z Dolních Vilémovic
- rodiče Antonín a Marie Denemarkovi zemřeli koncem války v koncentračních táborech.
Jejich další syn Alois Denemarek přežil, svoje úspory věnoval na rekonstrukci muzea Jana Kubiše.[10]
Po válce
[editovat | editovat zdroj]1. prosince 1945 byl jmenován podporučíkem pěchoty in memoriam a zároveň povýšen na poručíka pěchoty. 17. července 1947 byl in memoriam povýšen na nadporučíka pěchoty.
Vyznamenání
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/37/Brno_Franti%C5%A1ek_Posp%C3%AD%C5%A1il.jpg/220px-Brno_Franti%C5%A1ek_Posp%C3%AD%C5%A1il.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7e/Franti%C5%A1ek_Posp%C3%AD%C5%A1il.jpg/220px-Franti%C5%A1ek_Posp%C3%AD%C5%A1il.jpg)
- 1940 –
Československý válečný kříž 1939
- 1944 –
Pamětní medaile československé armády v zahraničí se štítky Francie a Velká Británie
- 1945 –
Československý válečný kříž 1939
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c MEJZLÍK, Jaroslav. Naši krajané v boji za svobodu. 1. vyd. Třebíč: Okresní výbor Českého svazu bojovníků za svobodu, 1997. 140 s. Dostupné online. S. 15–17.
- ↑ ANDREJS, Jaroslav. Tři cesty k smrti. 1. vyd. [s.l.]: Mladá fronta, 1968. 192 s. S. 125–135.
- ↑ Výsadek Bivouac na valka.cz valka.cz
- ↑ Málo známé válečné drama. V centru Zlína honili parašutisty. idnes.cz
- ↑ Dalešický, Stejskalův, Davidův mlýn vodnimlyny.cz
- ↑ Parašutista František Pospíšil se ukrýval na Telčsku a Táborsku jihlavske-listy.cz
- ↑ František Pospíšil na encyklopedii města Brna encyklopedie.brna.cz
- ↑ Bohumil David v Osobnosti Hrotovicka na webu muzeumhrotovice.cz
- ↑ Rudolf Padělek v Osobnosti Hrotovicka na webu muzeumhrotovice.cz
- ↑ Zemřel Alois Denemarek, soused a kamarád Jana Kubiše vhu.cz
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- REICHL, Martin. Cesty osudu. Cheb: Svět křídel, 2004. ISBN 80-86808-04-1.
- MUK, Jiří. Jeden ze zapomenutých. 1. vyd. [s.l.]: Naše vojsko, 1946. 62 s. ISBN 80-7341-075-3.
- JANÍK, Vlastislav. Nikdy nezapomeneme aneb hrdinové nejen z Rešic, obec Rešice 2022, 76 stran
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu František Pospíšil na Wikimedia Commons
- Kmenový list
- František Pospíšil v Osobnosti Hrotovicka na webu muzeumhrotovice.cz
- Alois Denemarek (1917-2013) v dokumentu Šil jsem u Kubiše, ČT 2010, 57 min, dostupné online
- Baťovci
- Příslušníci francouzské cizinecké legie
- Příslušníci výsadků do Protektorátu Čechy a Morava
- Úmrtí v koncentračním táboře Terezín
- Oběti nacistického Německa
- Popravení zastřelením
- Nositelé Československého válečného kříže 1939
- Nositelé Pamětní medaile československé armády v zahraničí
- Narození 23. listopadu
- Narození v roce 1919
- Narození v okrese Znojmo
- Úmrtí 28. října
- Úmrtí v roce 1944